ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7192/20 Справа № 185/7605/19 Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія"

на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року

по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія" до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія" (далі - ПрАТ "УСК") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 31.08.2011 року Кредитна спілка "Українська кредитна спілка" на підставі договору № 3261к надала ОСОБА_1 кредит в розмірі 6 000,00 грн. строком на 24 місяці до 31.08.2013 року включно зі сплатою процентів в розмірі 32,4 % річних. На підставі додаткової угоди від 01.07.2013 року до кредитного договору № 3261к відповідачу надано додатково 8 000,00 грн. з 01.07.2013 року по 01.07.2015 року включно зі сплатою процентів в розмірі 28,2 % річних. 01.09.2011 року та 01.08.2013 року між ПрАТ "УСК" та КС "Українська кредитна спілка" було укладено договори добровільного страхування кредитів № 24 та № 16 відповідно, за яким були застраховані страхові ризики за кредитним договором № 3261к. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, позивачем на підставі заяви КС "Українська кредитна спілка" 22.07.2019 року було складено страховий акт № 283кр та 23.07.2019 року сплачено страхове відшкодування в розмірі 15 076,51 грн.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 15 076,51 грн.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.06.2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "УСК" заборгованість за кредитним договором № 3261к від 31.08.2011 року та додатковою угодою від 01.07.2013 року в сумі 5 335,18 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3 548,19 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 1 786,99 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що .

В апеляційній скарзі ПрАТ "УСК", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд передчасно констатував, що позивачем необґрунтовано зроблено розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, оскільки за договором кредиту № 3261к відповідачу надані у кредит кошти в розмірі 6 000,00 грн. зі сплатою процентів в розмірі 32,4 % річних, а за додатковою угодою від 01.07.2013 року до кредитного договору № 3261к відповідачу надано додатково 8 000,00 грн. зі сплатою процентів в розмірі 28,2 % річних, які є фіксованими та нараховуються кожний день на первісну суму кредиту. Відповідно до п.3.6 договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів як протягом строку надання кредиту, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами. Відповідач в порушення умов договору кредитні зобов`язання в повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим кредитна спілка станом на 23.07.2019 року нарахувала заборгованість в сумі 15 076,51 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Суд першої інстанції безпідставно без будь-якого посилання на положення кредитного договору або норм закону змінив зазначену у договорі базу нарахування процентів, що суперечить вимогам процесуального законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 31.08.2011 року між КС "Українська кредитна спілка" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3261к. На виконання умов договору КС "Українська кредитна спілка" надала, а відповідач отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в розмірі 6 000,00 грн. строком на 24 місяці по 31.08.2013 року включно зі сплатою процентів в розмірі 32,4 % річних.

Додатком № 1 до кредитного договору № 3261к від 31.08.2011 року ОСОБА_1 повідомлено графік повернення кредиту з встановленням щомісячної фіксованої суми платежу в розмірі 412,00 грн.

01 липня 2013 року між КС "Українська кредитна спілка" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 3261к, відповідачу надано додатково у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в розмірі 8 000,00 грн з 01.07.2013 року по 01.07.2015 року включно зі сплатою процентів в розмірі 28,2 % річних.

Додатком № 2 до кредитного договору № 3261к від 31.08.2011 року ОСОБА_1 повідомлено графік повернення кредиту з встановленням щомісячної фіксованої суми платежу в розмірі 555,00 грн.

01 вересня 2011 року між ПрАТ "УСК" та КС "Українська кредитна спілка" було укладено договір добровільного страхування кредитів № 24, предметом якого є майнові інтереси КС "Українська кредитна спілка", що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів.

У відповідності до Додатку № 1 до Договору добровільного страхування кредитів, кредитний договір № 3261к від 31.08.2011 року, укладений між КС "Українська кредитна спілка" та відповідачем, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 6 486,00 грн.

01 серпня 2013 року між ПрАТ "УСК" та КС "Українська кредитна спілка" було укладено договір добровільного страхування кредитів № 16, предметом якого є майнові інтереси КС "Українська кредитна спілка", що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів.

У відповідності до Додатку № 1 до Договору добровільного страхування кредитів № 16, кредитний договір № 3261к від 01.07.2013 року, укладений між КС "Українська кредитна спілка" та відповідачем, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 19 280,00 грн.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 3261к, належним чином не виконувала.

Згідно з виписки з рахунку позичальника ОСОБА_1 останній надано кредит в розмірі 6 000,00 грн. за процентною ставкою 32,4 % річних на строк 24 місяці та 8 000,00 грн. за процентною ставкою 28,2 % річних на строк 24 місяці. Заборгованість за кредитом та процентами була частково погашена ОСОБА_1 на загальну суму 17 034,00 грн, з яких: 10 483,79 грн. - тіло кредиту; 6 550,21 грн. - проценти. Останній платіж проведено позичальником 23.03.2015 року.

23 липня 2019 року КС "Українська кредитна спілка" направила ПрАТ "УСК" заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 15 076,51 грн. внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 3261к.

23 липня 2019 року ПрАТ "УСК" складено страховий акт № 283кр про страхову подію з прийняттям рішення про страхову виплату за договором страхування кредитного договору № 24 УКС 2011.

23 липня 2019 року ПрАТ "УСК" здійснено виплату страхового відшкодування на користь КС "Українська кредитна спілка" в сумі 15 076,51 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 686 від 23.07.2019 року.

На виконання вимог п.5.8 Договорів добровільного страхування кредитів КС "Українська кредитна спілка" надала позивачу довідку за вих. № 2735 від 23.07.2019 року про сплату ПрАТ "УСК" страхового відшкодування за кредитним договором № 3261к в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 в сумі 15 076,51 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має заборгованість перед кредитором, а позивачем виконані умови договору добровільного страхування, і тому до нього перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, а тому станом на момент звернення КС "Українська кредитна спілка" до ПрАТ "УСК" 22.07.2019 року у відповідача перед кредитором КС "Українська кредитна спілка" була наявна заборгованість, яка складалась із залишку по процентам в сумі 1 786,99 грн. (4 798,08 грн. (відсотки згідно додатку № 2) - 3 011,09 грн. (сплачено позичальником), залишку по заборгованості по тілу кредиту в сумі 3 548,19 грн. (8 507,10 грн. (тіло кредиту згідно додатку № 2) - 4 958,91 грн. (сплачено позичальником), а всього в сумі 5 335,18 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що кредитні договори укладені у письмовій формі, підписані уповноваженою на це посадовою особою КС "Українська кредитна спілка" та особисто відповідачем, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов`язковим для виконання.

З матеріалів справи вбачається, що кредитна спілка повністю виконала умови кредитного договору, перерахувавши на зазначений у кредитному договорі рахунок відповідача грошові кошти. В свою чергу відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, останній платіж на погашення кредиту згідно наданої виписки здійснила 23.03.2015 року.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість страхувальника у договірному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора договірне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за заподіяний збиток особа свій обов`язок із його відшкодування не виконала.

Таким чином, оскільки ПрАТ "УСК" виконало обов`язки покладені Законом України "Про страхування" та умовами Договорів добровільного страхування кредитів, до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Додатком № 1 до кредитного договору № 3261к від 31.08.2011 року встановлено обов`язок відповідача повертати кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними платежами) до останнього числа кожного місяця впродовж 24 місяців. Строк останнього платежу встановлено - 31.08.2013 року.

Додатковою угодою № 1 від 01.07.2013 року до кредитного договору № 3261к від 31.08.2011 року встановлено обов`язок відповідача повертати кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними платежами) до першого числа кожного місяця впродовж 24 місяців. Строк останнього платежу встановлено - 01.07.2015 року.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (п.92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12).

Крім того, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо нарахування процентів за користування кредитом поза межами дії кредитного договору не ґрунтуються на законі.

З виписки рахунку позичальника вбачається, що ОСОБА_1 до кінця строку дії кредитного договору погашала суму нарахованих процентів у відповідності з умовами договору, всього нею погашено 3 011,09 грн. Заборгованість за тілом кредиту складає 3 548,19 грн., за процентами за користування кредитом - 1 786,99 грн., з яких за період дії кредитного договору з 31.08.2011 року по 01.07.2015 року - 1 786,99 грн., за період з 08 квітня 2016 року по 23.07.2019 року - 4 798,08 грн., які нараховувалася кредитодавцем на суму заборгованості за тілом кредиту вже після строку договору, що суперечить закону (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеними в п.91 постанови від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12). Отже, заборгованість відповідача фактично складає 5 335,18 грн.

Відомості про нарахування кредитною спілкою процентів за порушення договору або будь-яких інших штрафних санкцій відповідно до умов кредитного договору, а також відповідно до статті 625 ЦК України у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПрАТ "УСК" набуло право вимоги лише на ту суму заборгованості, на яку мав право кредитор КС "Українська кредитна спілка", тобто на суму заборгованості 5 335,18 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко