Справа № 750/9576/20
Провадження № 2/750/2137/20
У Х В А Л А

02 листопада 2020 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Карапута Л.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсною додаткової угоди,

в с т а н о в и л а :

23.10.2020 позивач звернулася до суду через систему «Електронний суд» з позовною заявою до відповідачів про визнання недійсною додаткової угоди.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсною додаткової угоди, залишено без руху. Запропоновано позивачу в 3 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки: подати до суду позовну заяву та всі документи в паперовому вигляді, а не в електронній формі та сплатити судовий збір по справі.

30.10.2020 позивач подала позовну заяву з додатками в паперовому вигляді та одночасно надала клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Дана позовна заява повинна бути залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Практика, у тому числі у справах проти інших держав, має застосовуватись органами державної влади, зокрема судами. Згідно з рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи від 14.05.81 №R (81)7 щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, та сталої практики ЄСПЛ вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, а попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Також ЄСПЛ виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що може бути сплачений заявником. Адже невиправдано великий розмір, який не враховує фінансового становища заявників, а обчислюється на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Така позиція була викладена у справі «Георгел та Георгета Стоїческу проти Румунії».

При розгляді справ ЄСПЛ установлює, чи був дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Для того щоб гарантувати такий справедливий баланс та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від сплати судового збору тих заявників, які можуть довести своє погане фінансове становище.

Отже, на переконання ЄСПЛ, при визначенні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансових можливостей заявника, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Законом «Про судовий збір» визначено, що підставою для відстрочки або розстрочки сплати судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення рішення у справі, а також зменшення розміру судового збору або ж звільнення від його сплати є майновий стан сторони. Отже, як убачається з практики ЄСПЛ, підставою для відповідного рішення суду може бути «фінансовий стан». А за національним законом, «майновий стан» особи.

Таким чином, основою визначення фінансового стану сторони, на думку ЄСПЛ, є наявність чи відсутність у сторони «вільних» коштів, які необхідно сплатити. Поняття ж «майновий стан» набагато ширше. Майном уважається окрема річ, сукупність речей, у тому числі гроші, а також майнові права та обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивачем про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивач влаштувалась на роботу до ТОВ «ЕкоДевелопмент» та сама вказує на те, що матиме можливість сплатити судовий збір 02.11.2020, оскільки отримає заробітну плату за місцем своєї роботи, крім того позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що відстрочення сплати судового збору необхідно їй саме до ухвалення судового рішення по справі.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, а саме: визнати недійсною додаткову угоду № 104 від 20.10.2020 року в частині передачі права вимоги заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 512572049 від 17.08.2020 року на суму 46684,00 грн. до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеного між ТОВ «Талліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п/п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно оплатити судовий збір у сумі 840,80 грн.) та надати суду документ, що підтверджує його сплату чи зазначити докази (підстави) про звільнення від сплати судового збору.

Згідно вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.175 і 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином позивачу необхідно оплатити судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. та надати суду оригінал квитації.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и л а :

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсною додаткової угоди, залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Карапута