Справа №705/4990/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Білик О.В.

за участю секретаря судового засідання - Остропольської О.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Уманської міської ради Черкаської області та Уманський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про зміну прізвища малолітній дитині,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну прізвища малолітній дитині. В позові вказано, що вона та ОСОБА_2 18.07.2015 уклали між собою шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 319. На теперішній час шлюб між ними розірваний рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2019 (рішення набрало законної сили 17.09.2019. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 , який від народження та по теперішній час проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Батьком її сина ОСОБА_3 є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видане 12.05.2017 Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 275 від 12.05.2017. Про те, що син ОСОБА_3 буде проживати з нею після розірвання шлюбу, вирішено судом у зазначеному вище рішенні. З початку червня 2017 року, майже одразу після народження її сина ОСОБА_4 , вони з відповідачем перестали проживати разом, і позивачка сама займалась, та на даний час займається вихованням дитини. Відповідач не підтримує жодних родинних відносин з сином, не цікавиться станом його здоров`я, його фізичним, психічним і розумовим розвитком, не виявляє щодо нього батьківської опіки і турботи. За цей період відповідач час від часу пересилав грошові кошти дитині на відкритий нею рахунок у банку «Приватбанк» для соціальних виплат. Позивач з дитиною весь цей час проживала за тією ж самою адресою, в неї не змінювався номер телефону, вона жодним чином не перешкоджала відповідачу виконувати його батьківські обов`язки. З сином неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в медичних закладах міста Умань, та впевнена, що відповідач про це знав, але ні разу не поцікавився станом здоров`я дитини. Відповідач ні разу не телефонував, не приходив і ніяким більше способом не проявляв цікавість до сина. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2019 задоволено позовну вимогу про відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища « ОСОБА_5 ». У зв`язку зі зміною прізвища, позивач бажає, щоб її син носив її прізвище « ОСОБА_5 ». Усі обов`язки по утриманню та вихованню сина вона виконує сама, створює необхідні умови для здорового фізичного та морального розвитку, духовного забезпечення, а також забезпечує належне медичне обслуговування свого сина, вона переконана, хоч відповідач і є біологічним батьком дитини, проте у зв`язку з його повною свідомою відсутністю у житті сина, дитина не повинна носити його прізвище. Тому позивачем було прийнято свідоме та виважене рішення звернутись з позовом до суду, щоб змінити прізвище дитині. Просила змінити прізвище дитини ОСОБА_3 з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 » та внести зміни в актовий запис № 275 від 12.05.2017про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), зроблений Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 ».

На адресу суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву мотивований тим, що з позовними вимогами позивача ОСОБА_1 не погоджується по тій причині, що вважає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїм сином. Всі звинувачення стосовно того, що він не допомагав та ніяким чином не приймав участі у вихованні дитини з самого дня народження - не відповідають дійсності. До моменту остаточного розриву стосунків ( 31.12.2018 ), не зважаючи на постійні сварки, конфлікти та скандали з позивачем, він всіляко намагався бути присутнім в житті свого сина та сприяти його розвитку, намагався брати участь у вихованні та піклуванні, незважаючи на перешкоди, які створювалися позивачем та те, що вони не проживали разом. Завжди матеріально допомагав, проводив час з дитиною, брав участь у відвідуванні з дитиною лікарень, перераховував кошти на рахунок, який відкритий для отримання допомоги на дитину. У травні 2018 року у ТВБВ № 10023/0349 АТ «Ощадбанк» відкрито депозитний рахунок в іноземній валюті на користь його сина ОСОБА_3 та починаючи з січня 2019 року, ним здійснювались перерахунки коштів на рахунок, який був відкритий для отримання допомоги на дитину. За весь період їхніх з позивачем відносин, ніколи та ніяким чином, він, як батько свого сина, не ухилявся від виконання батьківських обов`язків. Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зміни прізвища дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити, вказавши, що хоче щоб з дитиною у них були однакові прізвища. Позивачу не до вподоби те, що під час виїзду за межі території України, працівники Прикордонної служби України звертають увагу на не однакові прізвища матері та дитини. Також виникають питання з різними прізвищами, коли позивач разом із дитиною звертаються до лікарів, навела приклад виклику швидкої допомоги, коли син хворів та звертала увагу на пояснення свідка, долучені позивачем до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи - в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позов не визнає та у наданому відзиві просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Представники третіх осіб служби у справах дітей Уманської міської ради Черкаської області та Уманського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки невідомі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2019.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.05.2017 Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідний актовий запис № 275, де батьком вказано - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_7 ( а.с. 14).

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2019 розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу відновлено ОСОБА_7 дошлюбне прізвище - « ОСОБА_5 ». Визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_8 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.03.2019 ( а.с. 11-13).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с. 15).

У довідці завідувача ДНЗ № 28 ОСОБА_9 , виданої ОСОБА_7 , 1988 року народження, вказано, що за період з 02.04.2019 по 14.06.2019 приводила та забирала сина ОСОБА_4 з ДНЗ № 28 сама. За цей період часу до неї, як до завідуючої та до вихователів в групі, яку відвідує дитина, хлопчика батько ОСОБА_2 жодного разу не приходив та не цікавився життям і психофізичним розвитком сина. ( а.с. 24).

Згідно з довідкою в.о. завідувача ДНЗ № 28 Хащевацької І.А., виданої ОСОБА_7 , 1988 року народження, за період з 17.06.2019 по 12.07.2019 приводила та забирала сина ОСОБА_4 з ДНЗ № 30 сама, або з дідусем ОСОБА_10 . За цей період часу до неї, як до завідуючої та до вихователів в групі, яку відвідує дитина, хлопчика батько ОСОБА_2 жодного разу не приходив та не цікавився життям і психофізичним розвитком сина. ( а.с.25).

Відповідно до довідки завідувача ДНЗ № 28 ОСОБА_9 , виданої ОСОБА_7 , 1988 року народження, за період відвідування її сином, ОСОБА_11 , 2017 року народження, з 02.04.2019 по 10.10.2019 до неї, як до завідуючої та до вихователів групи, яку відвідує дитина, хлопчика батько ОСОБА_2 жодного разу не приходив та не цікавився життям і психофізичним розвитком сина. ОСОБА_3 в дитячий садочок приводить та забирає мама ОСОБА_1 ( а.с. 26).

Згідно з довідкою дільничного лікаря-педіатра ОСОБА_12 , виданої ОСОБА_7 , 1988 року народження, за період з 01.01.2019 по 10.07.2019 коли хворів її син ОСОБА_4 та під час проходження медичної комісії в дитячий садочок, вона зверталась за медичною допомогою і відвідувала дільничного лікаря тільки з хворою дитиною. За цей період часу хлопчика батько ОСОБА_2 жодного разу з ним не приходив та сам, в індивідуальному порядку не звертався з приводу стану здоров`я дитини. ( а.с. 27).

Відповідно до довідки дільничного лікаря-педіатра ОСОБА_12 , виданої ОСОБА_7 , 1988 року народження, за період з 01.01.2019, всі рази, коли хворів її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона зверталась за медичною допомогою і відвідувала дільничного лікаря-педіатра тільки з хворою дитиною. За цей період часу батько хлопчика жодного разу з ним не приходив і сам, в індивідуальному порядку не звертався, не цікавився фізичним розвитком та станом здоров`я ОСОБА_4 . Батько ОСОБА_4 декілька разів, ще влітку 2017 року приходив з ОСОБА_13 та сином на щомісячні профілактичні огляди. ( а.с. 28).

В характеристиці голови квартального комітету № 7 ОСОБА_14 , зазначено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає та зареєстрований неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За період проживання за вказаною адресою зарекомендувала себе з позитивної сторони. З сусідами підтримує добрі взаємовідносини. За період проживання на ОСОБА_1 до квартального комітету заяв та скарг не надходило. ( а.с. 30).

Відповідно до акту обстеження умов проживання за підписами начальника СД Уманської міської ради Декарчук О.С., головного спеціаліста Хлистун О.В. та ОСОБА_15 від 25.07.2019 на підставі заяви ОСОБА_7 - умови проживання задовільні. Стосунки в сім`ї дружні, мати любить сина, забезпечує його всім необхідним для нормального розвитку, піклується про здоров`я дитини. ( а.с. 37).

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради про визначення місця проживання ОСОБА_3 від 08.08.2019 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю дитини ОСОБА_7 ( а.с. 38).

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Сімейного кодексу (СК) України.

У відповідності до частин 2-4 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Необхідно зазначити, що згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини дитині законом і іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли йому розвиватись фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи і гідності.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. З, ст. 4, п. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини.

Статтею 28 ЦК України встановлено, що ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону.

Відповідно до статті 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішення спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

У відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Вирішення цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові можуть бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач зазначає, що відповідач не підтримує жодних родинних відносин з сином, не цікавиться станом здоров`я, його фізичним, психічним і розумовим розвитком, не виявляє щодо нього батьківської опіки і турботи.

Крім того позивач вказує, що відповідач не виконує батьківських обов`язків по відношенню до їх сина, не займається його утриманням в повній мірі, вихованням.

Доводи позивача про те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини суд відхиляє, оскільки проживання відповідача окремо від сина, у зв`язку з розірванням шлюбу, створює обмеження у реалізації останнього окремих можливостей участі у вихованні дитини. Відповідач у відзиві на позов зазначив, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач свідомо та умисно не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, не навідується до сина та матеріально не забезпечує, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Крім того відповідач не позбавлений батьківських прав відносно свого сина, надає матеріальну допомогу у виді аліментів, бажає займатися вихованням та утриманням дитини і категорично заперечує проти позову.

Оскільки батьки мають однакові права щодо своїх дітей незалежно від того, з ким із них проживають діти, то для зміни прізвища дитини потрібна згода обох батьків. Дати згоду на зміну прізвища без згоди другого з батьків можливо лише за наявності умов, коли створилися незвичайні обставини у житті дитини і якщо її інтереси вимагають зміни її прізвища.

Посилання позивача на те, що в майбутньому, у разі коли їх із сином прізвища залишатимуться різними, то це може призвести до ряду непорозумінь та відповідних труднощів у спілкуванні з оточуючими людьми, і дана обставина буде негативно впливати на емоційний та психологічний стан і розвиток дитини, а також, що у дитячому садку, який відвідує їх малолітній син, та в майбутньому, в школі, буде комфортніше носити прізвище матері, а не батька, якого дитина не знає і за весь період часу ні разу не згадав, суд не може вважати незвичайними обставинами, що створилися у житті дитини.

Суд не бере до уваги письмові пояснення свідків, у зв`язку з тим, що вони надавались особами службі у справах дітей Уманської міської ради при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини. Клопотання про виклик свідків в судове засідання для допиту, позивач не заявляла.

Тож, твердження позивача про можливість виникнення в подальшому будь-яких непорозумінь чи труднощів у дитини, є припущенням, що не може бути покладено в обґрунтування прийнятого рішення.

Пунктом 71 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, врегульовано порядок розв`язання спорів між батьками щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини.

Відповідно до цього пункту, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини, один з батьків подає Службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності).

Служба у справах дітей та сім`ї з метою вивчення ситуації та підготовки висновку щодо визначення або зміни прізвища, імені та по батькові дитини проводить бесіду з матір`ю, батьком та дитиною, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може висловити свою думку.

Водночас позивач до Служби у справах дітей та сім`ї не зверталася, думка дитини з приводу зміни прізвища не з`ясовувалася.

Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зміна прізвища сину ОСОБА_4 , з прізвища батька на прізвище матері відповідатиме інтересам дитини, сприятиме якісним змінам у його житті та зумовлена обставинами, що свідчать про необхідність зміни прізвища дитини до досягнення нею семирічного віку.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 258, 259, 263-264 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Уманської міської ради Черкаської області та Уманський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про зміну прізвища малолітній дитині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2020 року.

Суддя: О. В. Білик