н/п 2/490/1543/2020 Справа № 490/9472/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Дудник Г.С.,

за участі представника позивача адвокатки Іванової Т.М., відповідачки та її представників адвокатки Сидорчук К.А. та адвоката Михайлюка М.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2019 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 252 000,00 грн. та грошову компенсацію вартості 1/2 частини сплачених грошових коштів за договором позики від 26.12.2016 р. в розмірі 236 400,00 грн.

Ухвалою суду від 21.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу в підготовче судове засідання.

21 січня 2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, до якого долучено письмові докази по справі.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом. Позивачка за зустрічним позовом просить визнати спільним сумісним майном подружжя майно, набуте під час шлюбу, а саме автомобіль марки Мерседес Бенц, д/н НОМЕР_1 , та розподілити автомобіль в рівних частках між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили. Заборонено укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Оголошено переву в підготовчому засіданні до 29.04.2020 року.

29 квітня 2020 року підготовче засідання відкладено за заявою ОСОБА_2 в зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання в зв`язку з введенням на території України карантинних обмежень.

Ухвалою суду про забезпечення доказів від 18.06.2020 року задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом та витребувано у приватного нотаріуса ММНО Боненко Т.Л завірену копію заяви-згоди за реєстровим № 3516 ОСОБА_1 до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 30 серпня 2017 року за реєстровим номером № 3518.

Вимоги ухвали суду виконано 13 липня 2020 року.

Представником позивача надано на виконання вимог суду - протокольної ухвали від 11 березня 2020 року - додаткові докази щодо предмету доказування за зустрічним позовом, про витребування яких заявляв представник ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 14 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі на 04 листопада 2020 року на 10-00 год., встановивши загальний порядок з`ясування обставин та дослідження доказів.

Надано стороні відповідача за первісним позовом додатковий строк для подання додаткових доказів та клопотань в разі їх наявності - до 01 вересня 2020 року.

До початку розгляду справи по суті відповідачка ОСОБА_2 заявила судді відвід з підстав, передбачених п.3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, усталеної практики Європейського суду з прав людини через сумнів в об`єктивності та безсторонності судді Гуденко О.А. з підтсав поведінки судді поза судовим процесом , яка свідчить про наявність необ`єктивності та упередженості відносно сторони відповідачки за первісним позовом та неможливість вказаним складом суду ухвалити законне та справедливе рішення.

Суду пояснила, що їй особсито у присутності свідків позивач ОСОБА_1 повідомив, що передав судді певну суму грошових коштів за позитивне вирішення на його користь справи , після чого вона не може довіряти судді Гуденко О.А., адже повірила позивачу беззаперечно.

Представники ОСОБА_2 адвокати Сидорчук К.А. та Михайлюк М.О, підтримали заявлений відвід.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Михайлюк М.О. заявив судді ОСОБА_3 відвід з тих підстав, що ,по-перше, після судового засідання 11 березня 2020 року ні разу не відбувалися судові засідання , сторони до суду не викликалися і в матеріалах справи відсутні повідомлення про судові виклики сторін.

По-друге, в судовому засіданні 11 березня 2020 року було без виходу суду до нарадчої кімнати ухвалою суду задоволено клопотання сторони позивача про забезпечення доказів , повний текст ухвали в той день не проголошувався . Проте 18.06.2020 року суд виніс ухвалу про забезпечення доказів ,якою задовольнив клопотання представника позивача поза межами судового засідання і також без постановлення ухвали в нарадчій кімнаті. Своїми діями суддя Гуденко О.А. фактично свідомо позбавила ОСОБА_2 права на оскарження такої ухвали в апеляційному порядку, оскільки про існування такої ухвали відповідачка не знала і не могла знати.

Також в судовому засіданні 11 березня 2020 року суддею було протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів - що також позбавило права відповідача оскаржити цю відмову у апеляційному порядку.

Вказані обставини підтверджуються також відповіддю на адвокатський запит в.о. Генерального директора ДП "ІСС" Калуга В. від 30.07.2020 року .

Посилаючись на положення п.п..3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України , ст. 55,124 Конституції України п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, усталеної практики Європейського суду з прав людини через сумнів в об`єктивності та безсторонності судді Гуденко О.А. з підстав поведінки судді та прийняття сторони позивача , які підривають авторитет судової влади та порушують процесуальні права відповідача та її представника - що є достатніми обставинами , які свідчать про упередженість судді до сторони відповідача ОСОБА_2 .

Представник позиваач адвокатка Іванова Н.М. заперечувала проти заявлених відводів як безпідставних та необгрунтованих.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 3,5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщовін прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За такого, оскільки відвід, заявлений адвокатом Михайлюком М.О., грунтується на незгоді з процесуальними рішеннями судді, інші заявлені ним обставини є його суб`єктивною думкою , не підтвердженою матеріалами справи та дійсними обставинами, є підстави для відмови у відводі - як безпідставного та належно не мотивованого.

Що стосується відводу, заявленого відповідачкою ОСОБА_2 , то викладені в ньому підстави є абсолютно необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, адже у судді Гуденко О.А. особисто відсутня будь-яка упередженість чи необ`єктивність щодо сторін по справі, - що є підставою для відмови у відводі, але вважаю за необхідне взяти самовідвід з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПК України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом… (ст. 6 Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено) .

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. (Конституція України). Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. (ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. (За Кодексом суддівської етики).

За такого: з метою недопущення сумніву в неупередженості судді; у зв`язку із необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи; недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України; виключення суб`єктивних підстав для сумніву сторін в неупередженості суду, є підстави для задоволення самовідводу.

Згідно практики ЄСПЛ - рішення від 09.11.2006. у справі "Білуха проти України", - рішення від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії": судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду ; будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обґрунтування самовідводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Підставою для відводу (самовідводу) судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід(самовідвід) слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року ( п.66) суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Суд вважає, що заначення відповідачкою про наявність у неї сумнівів щодо неупередженості судді та "попередження" головуючого по справі про її "категоричну впевненістьу вчиненні суддею кримінального правопорушення, про що їй повідомив позивач по справі" , є тиском на суддю та при винесенні рішення з боку обох сторін по справі можуть виникнути об`єктивні сумніви в тому, що рішення по справі ухвалене не безстороннім та неупередженим судом, а судом під тиском з боку відповідача.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Враховуючи висловлене відповідачем думки щодо упередженості судді Гуденко О.А. щодо сторони відповідача , яка хоча і є абсолютно необгрунтованою та безпідставною, такою, що не відповідачє дійсності, проте висловлена в чіткій на неоднозначній формі, з метою забезпечення безстороннього і об`єктивного розгляду вирішення даної справи у суді та з метою запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та неупередженості в розгляді вказаної справи, для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне завити самовідвід до початку розгляду справи по суті самовідвід судді Гуденко О.А. від розгляду даної справи.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених у п.5 ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 та її представника адвоката Михайлюка М.О. про відвід судді Гуденко О.А. - відмовити.

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду цивільної справи №490/9472/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва Гуденко О.А.