ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8413/20 Справа № 199/3579/20 Суддя у 1-й інстанції - Богун О.О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Деркач Н.М.,

суддів: Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Лященко С.Г.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. 1-14).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2020 року вищевказану цивільну справу передано за підсудністю до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області (а.с. 20).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права (а.с. 29-32).

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тобто апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до апеляційного суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Передаючи справу за підсудністю до іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу Головного Управління ДМС України в Дніпропетровській області Бобецький Володимир Миколайович та ОСОБА_2 зареєстрованими в Дніпропетровській області не значаться.

Проте з такими висновками суду у повній мірі погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з матеріалів справи, до своєї позовної заяви ОСОБА_1 додав заяву ОСОБА_2 , посвідченну приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошель І.А. та зареєстровану в реєстрі за № 568, згідно якої відповідачка надала свою згоду позивачу на звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу за місцем перебування ОСОБА_1 , який постійно проживає та працює в м.Дніпро (а.с.9).

Згідно з ч.ч. 1,6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Так, ОСОБА_1 працює в м.Дніпро та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позивач надав до суду довідку з місця роботи за Вих.№26/05.20-1 від 26.05.2020 року (а.с.10) та копію договору найму житлового приміщення від 10.10.2019 року, який відповідно до п. 1.6. вказаного договору укладений строком на 5 років (а.с.13-14).

На вказане суд першої інстанції належної уваги не звернув, чим допустив порушення норм процесуального права.

Зміст наведених положень закону свідчить про те, що позивач має право на розгляд справи за його місцем проживання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для передачі справи за територіальною юрисдикцією до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2020 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: