Справа № 405/7356/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 липня 2020 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих транспортному засобу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих транспортному засобу та стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 13.12.2017 року в м. Кропивницький сталася ДТП за участі Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача та транспортного засобу під керуванням відповідача. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2018 року відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 25.02.2019 року позивач звернувся до страховика ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку на звернення із такою заявою. Зазначив, що розмір шкоди, завданої автомобілю Geely Emgrand 7 внаслідок ДТП становить 129850,26 грн. Однак, завдана матеріальна шкода відповідачем не відшкодована. Вважає, що оскільки у страховика відповідача не виникло обов`язку з виплати йому страхового відшкодування, завдана шкода підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_2 . Також вказав, що внаслідок ДТП йому було завдано тілесні ушкодження, що призвели до фізичного болю та глибоких душевних переживань, а відтак позивачу було завдано моральної шкоди. При цьому, шкода, завдана його здоров`ю, відшкодована. За таких обставин просить стягнути з відповідача збитки завдані транспортному засобу у розмірі 129850,26 грн. та моральну шкодку у розмірі 10000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21.02.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

22.07.2020 року позивач подав у судове засідання заяву, зі змісту якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача повернута з відміткою «за закінченням терміну зберігання», тому вона вважається повідомленою належним чином відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала.

Станом на 22.07.2020 року відзиву на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 до суду не надійшло.

Третя особа 18.12.2019 року подав до суду клопотання, в якому проти задоволення позовних вимог не заперечував, просить здійснити розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.12.2017 року о 08:30 год. ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки NISSAN PRIMERA, д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті вул. Куроп`ятникова та вул. Яновського в м. Кропивницькому, була не уважною, не стежила за заміною дорожньої обстановки, наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг по другорядній дорозі вул. Куроп`ятникова, не надала перевагу в русі транспортному засобу Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі вул. Яновського та допустила з ним зіткнення, у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками, а водій ОСОБА_1 - легкі тілесні ушкодження.

За фактом вказаної ДТП постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.09.2018 року у справі № 405/2504/18 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 17-20).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 08.11.2017 року власником транспортного засобу Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 (а.с. 39).

Крім того, як вбачається з довіреності від 25.11.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.О., зареєстрованої в реєстрі за № 15006, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 або ОСОБА_1 на підставі усного безоплатного договору, укладеного між ними бути його представником з усіх питань щодо володіння, користування, зняття з обліку та розпорядження належним йому автомобілем Geely Emgrand 7, 2013 року випуску. Дана довіреність видана строком до 25.11.2018 року (а.с. 64).

Відповідно до Звіту № 06-18 про експертну оцінку автомобіля від 19.02.2018 року, проведену оцінювачем, експертом-товарознавцем ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 123656,15 грн., величина втрати товарної вартості цього транспортного засобу після відновлення станом на 12.02.2018 року 6194 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику складає 129850,26 грн. (а.с. 8-11).

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу NISSAN PRIMERA, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «УПСК» згідно договору страхування (полісу) № АК/2776011 від 15.02.2017 року (а.с. 5, 7).

25.02.2019 року позивач звернувся до страховика ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування, в якій просив відшкодувати витрати, пов`язані із пошкодженням автомобіля Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 , та витрати за шкоду, нанесену здоров`ю (а.с. 6). Однак, ПрАТ «УПСК» своїм листом від 14.05.2019 року № 1763/18 відмовило йому у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ОСОБА_1 звернувся до страховика після спливу одного року з моменту вчинення ДТП (а.с. 7).

Згідно п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п.п. 1.1, 1.4 ст. 1 цього Закону страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 цього Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, у даному випадку, у страховика ПрАТ «УПСК» відсутній обов`язок відшкодування завданої транспортному засобу шкоди внаслідок ДТП.

У свою чергу, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року.

Відтак, суд вважає, що саме винна у вчиненні ДТП відповідач ОСОБА_2 зобов`язана відшкодувати позивачу завдані нею збитки транспортному засобу Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 129850,26 грн., оскільки у страховика ПрАТ «УПСК» на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Як вбачається з висновку експерта КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 21 від 03.04.2018 року у позивача мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лоба та обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 12-16).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні інших цивільних прав, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача про спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, викликаним внаслідок ДТП, яка завдана з вини ОСОБА_2 , знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, розладу здоров`я, яких зазнав ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій відповідача та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір компенсації моральної шкоди в сумі 10000 грн., є обґрунтованим та таким, що підлягає стягненню на користь позивача із відповідача.

Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 1398,50 грн.

На підставі ст.ст. 22, 1187, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-13, 19, 76, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих транспортному засобу та стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) збитки, завдані транспортному засобу Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 129850,26 грн., матеріальну компенсацію заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди у розмірі 10000 грн. та судовий збір у розмірі 1398,50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його підписання.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В порядку статті 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний