02.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/639/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/639/2020
Номер провадження: 2/205/943/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 (далі- Позивач) належить на праві спільної часткової власності 11/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26.09.2019 року Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою. У свою чергу, ОСОБА_2 (далі - Відповідач) належить на праві власності 1/12 частина житлового будинку АДРЕСА_1 внаслідок фактичного прийняття спадщини за законом після померлої дружини ОСОБА_3 . На теперішній час відповідач не зареєстрував речове право власності на 1/12 частини домоволодіння, фактично проживає за іншою адресою, жодної участі в утриманні спірного майна не бере.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд припинити право власності на 1/12 частки домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказане домоволодіння в цілому та передати відповідачу в якості компенсації 1/12 частки домоволодіння у спільному майні 33092 грн. 92 коп., внесених позивачем на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та його представник у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві. В судове засідання, після оголошення перерви, не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити (а.с.109).

Відповідач у підготовчому судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі. Після оголошення перерви, надав до суду письмову заяву про завершення розгляду справи за його відсутності. У такій письмовій заяві позов визнає та просить задовольнити в повному обсязі (а.с.110).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 10.06.2020 року клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення доказів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власності було задоволено. Вирішено витребувати у державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Євгенії Леонідівни (місце знаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Метробудівська, 1) належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання якої було АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (спадкова справа № 85/2018 року).

Ухвалою від 10.06.2020 року клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення доказів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власності було задоволено. Вирішено витребувати з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, пр.. Дмитра Яворницького, 75) інформацію щодо наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л., - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на підставі приватної власності належало кожному по 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 07.04.2010 року (а.с.17-18).

Матеріалами справи також підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ку померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 01.03.2019 року, Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 585 (а.с.20).

Матеріалами справи також підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ку ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 21.11.2017 року, Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1890 (а.с.19).

Судом також встановлено, що після смерті власників вказаного нерухомого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивачем ОСОБА_1 було успадковане, із наступним оформленням свого речового права на таку спадщину, 11/12 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, серія та номер: реєстр № 2-1012, виданого 26.09.2019 року Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 33398893 від 26.09.2019 року, про що сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).

Згідно матеріалів спадкової справи № 85/2018, заведеної Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_2 , із заявою про прийняття спадщини 10.02.2018 року звернувся, у тому числі, ОСОБА_2 , однак, свідоцтво про право на спадщину такому спадкоємцю не видавалось (а.с.79-92).

Судом також встановлено, що відповідач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 у вигляді 1/12 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , вступивши фактично у володіння таким спірним майном.

Також судом встановлено, що відповідач у спірній частині домоволодіння не мешкає, не несе витрати з її утримання, фактично проживає по іншій адресі: АДРЕСА_2 , між ним та позивачем виникли неприязні стосунки.

У зв`язку із наведеним, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір щодо володіння та користування зазначеною частиною домоволодіння, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до положень ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В даному випадку, оскільки сторонами визнається та не оспорюється, та обставина, що ОСОБА_2 фактичного прийняв вказану спадщини за законом після померлої дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд доходить висновку, що він набув право власності на спірну 1/12 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.

Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Також згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачає, що в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Також, при неможливості виділу частки із спільного майна в натурі або встановлення порядку користування нею, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості майна на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно висновку звіту про незалежну оцінку ринкової вартості домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , від 26.08.2019 року, ринкова вартість домоволодіння станом на 27.08.2019 року становить 397 115 грн. 00 коп. (а.с.5-6).

При цьому матеріалами справи підтверджено, що позивачем ОСОБА_1 22.09.2020 року попередньо було внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області вартість 1/12 частки відповідача ОСОБА_2 у розмірі 33 092 грн. 92 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 22.09.2020 року (а.с.103).

В даному випадку відповідач також надав свою згоду на отримання вказаної компенсації за належну йому частку у спільному майні.

Зі схеми (плану) домоволодіння АДРЕСА_1 вбачається, що 1/12 частки є незначною, не може бути виділена в натурі, є неподільною. Сторонами визнана та обставина, що між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки. Відповідач забезпечений житлом, він фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, припинення його частки у спільному майні не завдасть йому та членам його сім`ї істотної шкоди та не порушить принцип рівності прав співвласників, який забороняє обмеження прав одних співвласників за рахунок інших.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, у зв`язку із чим, суд доходить висновку, про те що позовні вимоги слід задовольнити, припинити право власності ОСОБА_2 на 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати право власності на вказані 1/12 частини вказаного домоволодіння за ОСОБА_1 .

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами ч.1 статті 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1251, 1252, 1269 ЦК України, ст. ст. 4,5, 81, 82, 90, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власності задовольнити в повному обсязі.

2. Припинити право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на 1/12 частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

4. Стягнути на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), в якості компенсації вартості 1/12 частки у спільному майні суму коштів у розмірі - 33 092 грн. 92 коп., внесених ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області, згідно квитанції № 0.0..1 від 22.09.2020 року.

5. Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новокодацькому районі м. Дніпра повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) із державного бюджету судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., згідно квитанції № 58240 від 27.01.2020 року.

6. Стягнути зОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан