Справа № 211/6285/20
Провадження № 2-з/211/49/20
У Х В А Л А
іменем України
04 листопада 2020 року суддя Довгинцівського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Середня Н.Г, розглядаючи клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, в якій просить суд визнати недійсним договір від 17.10.2018 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між відповідачами, посилаючись на відсутність права у ОСОБА_3 на продаж житла.
Одночасно з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , оголосивши заборону на її відчуження та заборону будь-яким особам вчиняти відносно нерухомого майна будь-які дії. Крім того, просить суд заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції та її територіальним підрозділам, у тому числі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України в Дніпропетровській області приймати в експлуатацію, як новостворений (закінчений будівництвом) об`єкт нерухомого майна, нежиле приміщення за вищезазначеною адресою та заборонити державним реєстраторам виконавчого комітету Криворізької міської ради здійснювати державну реєстрацію речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна. В обґрунтування клопотання посилаючись на проведення відповідачем ОСОБА_2 будівельних робіт за вказаною адресою. що підтверджується робочим проектом реконструкції квартири під магазин продовольчих товарів та договором підряду із субпідрядником на ремонтно-будівельні роботи № 3 від 17.03.2019, а тому є підстави вважати, що існує ймовірність відчуження вказаного нежитлового приміщення третім особам, оскільки після завершення будівельних робіт відповідачем та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 стане власником новоствореного об`єкта нерухомого майна за вказаною адресою, що може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.
Дослідивши матеріали справи. суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних мотивів.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Забезпечення позову по суті є обмеження суб`єктивних справ, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів».
Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Так, як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .
Рішенням Виконкому Криворізької міської ради від 13.02.2019 «Про переведення житлового приміщення в нежитлове», переведено приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , з житлового в нежитлове. Власнику приміщення ОСОБА_2 надано дозвіл на оформлення проектної документації, виконання будівельних робіт, тощо. До суду надано як копію зазначеного рішення, так і копії робочого проекту реконструкції спірної квартири під магазин продовольчих товарів, договір підряду із субпідрядником на ремонтно-будівельні роботи від 17.03.2019 за вказаною адресою.

Тому з врахуванням предмету та підстав позову, для забезпечення захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити заяву щодо накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , до закінчення розгляду справи.

В частині заборони приймати в експлуатацію та здійснювати державну реєстрацію вказаного приміщення, суд виходить з того, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (постанова Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 677/1807/18 (провадження № 61-10789 св 19). А тому незастосування заходу забезпечення даного позову шляхом заборони державним органами введення в експлуатацію приміщення та вчинення відповідних реєстраційних дій, не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами.

Згідно частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 151 -153, 157 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі чотирьохповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що зареєстроване за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ), оголосивши заборону на його відчуження.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити сторонам до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 04 листопада 2020 року.

Суддя Н.Г.Середня