Справа № 585/2774/18
Номер провадження 2/585/7/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді - В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

17 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 1997 р. Неповнолітніх дітей вони не мають. Фактично, подружні відносини припинили, проте шлюб на даний час не розірваний. З 10.06.2004 р. чоловік зареєстрований фізичною особою підприємцем, а вона зареєстрована з 25.01.2005 р. У період шлюбу вони за спільні кошти набули наступне майно: холодильник - 2000 грн.; газова плита - 1500 грн.; витяжка кухонна - 500 грн.; мийка - 500 грн.; кухня - 3000 грн.; бойлер - 1500 грн.; пральна машина - 1500 грн.; стінка меблева (зала) - 3000 грн.; прихожа - 500 грн.; телевізор - 1000 грн.; софа - 1500 грн.; крісла, 2 шт. - 1000 грн.; дитяча спальня: стінка меблева - 1500 грн.; диван - 1500 грн.; ноутбук - 4500 грн.; кондиціонер - 1000 грн., а всього на суму 26000 грн. Все вищезазначене майно знаходиться в квартирі за місцем її проживання, за виключенням ноутбука, який знаходиться у відповідача. Також за спільні сумісні кошти вони придбали автомобіль марки ГАЗ 3307, тип вантажний бортовий - С, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого вона орієнтовно оцінює в 60000 грн., причіп автомобільний марки Креон 1-Б-1800, 2017 року випуску, вартість якого орієнтовно оцінює в 10000 грн. Крім цього, за рахунок доходів, які вони отримували від підприємницької діяльності, набували також майно, яке на даний час використовується відповідачем в його підприємницькій діяльності. Так, у березні 2014 року між відповідачем та Роменською міською радою був укладений договір особистого строкового сервітуту для обслуговування тимчасової споруди, яка розташована на земельній ділянці, цільове призначення якої: будівництво та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,0103 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та обліковується за № 004 від 04 березня 2014 року. Додатковою угодою від 07 березня 2017 р. про поновлення терміну дії договору особистого строкового сервітуту для обслуговування тимчасової споруди було поновлено термін дії договору особистого строкового сервітуту строком на 2 роки 11 місяців, до 04 лютого 2020 року. На зазначеній земельній ділянці вони за спільні сумісні кошти встановили тимчасові будівлі і споруди, а саме: маленькі альтанки з дубовими столами та лавками, 4 шт., великі альтанки з дубовими столами та лавками, 4 шт., торгівельні павільйони, 2 шт., дровник, мангали, 8 шт. Ринкову вартість вказаних будівель і споруд вона орієнтовно оцінює у 800 000 грн. Всі роботи з будівництва тимчасових будівель і споруд вони виконували спільною працею та за спільні кошти. Оскільки коштів для будівництва не вистачало, то вона була змушена виїздити у 2015-2016 роках на заробітки за кордон і зароблені кошти вкладались в будівництво та облаштування вказаних будівель і споруд. В зазначених тимчасових будівлях і спорудах знаходяться належні їм на праві спільної сумісної власності диван - 2000 грн., холодильник - 2000 грн., телевізор - 1500 грн., музичний центр - 2500 грн., всього на суму 8000 грн. Також під час шлюбу ними була придбана морозильна камера, яку вона оцінюю в 5000 грн., піч для фарбування машин, яку оцінює в 5000 грн., які зберігаються в орендованому чоловіком гаражі по АДРЕСА_2 , всього на суму 10 000 грн. Крім цього, на підставі договору оренди, укладеного між відповідачем та Роменською РДА 19.05.2010 p., у користуванні відповідача перебувають земельні ділянки площею 0,7895 га, кадастровий номер :02:001:0655, площею 0,1647 га, кадастровий номер :02:001:0657, площею 0,2467 га, кадастровий номер :02:001:0656, площею 0,0511 га, кадастровий номер :02:001:0658, з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб за адресою: Сумська обл., Роменський p., Коржівська сільська рада, де утримуються належні їм свині в кількості 6 шт., вартість яких вона оцінює в 21 000 грн., та знаходиться придбаний ними побутовий вагончик, який вона оцінює в 4000 грн., всього на суму 25 000 грн. Також на орендованих земельних ділянках розташований ставок, на зариблення якого вони з чоловіком витратили 150 000 грн. спільних сумісних коштів. Загальна орієнтовна вартість набутого ними за час шлюбу спільного сумісного майна становить 939 000 грн., вартість 1/2 його частини - 469 500 грн. Вартість спільних сумісних вкладень в орендований чоловіком ставок становить 150 000, вартість 1/2 їх частини - 75 000 грн. Загальна вартість її частки у спільній сумісній власності подружжя становить 544 500 грн. Просить: поділити належне їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності подружжя майно, виділивши їй наступне майно: холодильник - 2000 грн.; газова плита - 1500 грн.; витяжка кухонна - 500 грн.; мийка - 500 грн.; кухня - 3000 грн.; бойлер -1500 грн.; пральна машина - 1500 грн.; стінка меблева (зала) - 3000 грн.; прихожа - 500 грн.; телевізор - 1000 грн.; софа - 1500 грн.; крісла 2 шт. - 1000 грн.; дитяча спальня: стінка меблева - 1500 грн.; диван - 1500 грн.; кондиціонер - 1000 грн., свині 6 шт. - 21 000 грн., Ѕ частину тимчасових будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: маленькі альтанки з дубовими столами та лавками 2 шт., великі альтанки з дубовими столами та лавками, 2 шт.. торгівельний павільйон 1 шт., мангали 4 шт., вартістю 400 000 грн., а всього на суму 442 500 грн. Інше майно на суму 496 500 грн. виділити ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на її користь 27 000 грн. грошової компенсації різниці вартості часток у спільній сумісній власності подружжя та 75 000 компенсації витрат на зариблення орендованого ОСОБА_2 ставка в с. Ярмолинці Роменського району Сумської області, а всього 102 000 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати в понесених розмірах. Після зменшення розміру позовних вимог та зміни предмета позову, позивач просить: поділити належне їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності подружжя майно, виділивши їй наступне майно: холодильник; газову плиту; витяжку кухонну; мийку; кухню; бойлер; пральну машину; стінку меблеву (зала); прихожу; телевізор; софу; крісла 2 шт.; дитячу спальню: стінка меблева; диван; кондиціонер, всього а суму 37006 грн. Інше рухоме майно, а саме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (диван, холодильник, телевізор, музичний центр), за адресою: с. Ярмолинці, Роменського району, (свині 6 шт., побутовий вагончик), вантажний автомобіль марки ГАЗ - 3307, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 79269,00 грн., причеп до легкового автомобіля марки КРЕОН 1БН-1-800, 2017 року випуску, вартістю 8987 грн., а всього на суму 129958 грн., виділити ОСОБА_2 . Визнати за нею право власності на Ѕ частину тимчасових споруд в кількості 3 маленькі альтанки (з лавками та столами), 3 великі альтанки (з лавками та столами), 2 торгівельних павільйони, 1 дровник, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на її користь 46 476 грн. грошової компенсації різниці вартості часток у спільній сумісній власності подружжя. Залишити без розгляду позовну вимогу про виділ їй у власність Ѕ частину грошових коштів у сумі 11 000 доларів США та стягнення з ОСОБА_2 на її користь 11000 доларів США.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і прохала його задовольнити. 17 січня 2020 року позивач суду пояснила, що має право на частку у спільному майні подружжя. По АДРЕСА_1 вона фінансувала всі будівлі на річці. З початку встановили палатку, потім більшу, потім стали будувати будівлі, вона вкладала свої кошти в це майно, в них був спільний бюджет. На початку у них були ставки, СТО. Чоловік на час будівництва займався підприємницькою діяльністю. Всі будівлі на річці будували з 2011 року до 2018 року. На той час вони ще перебували у шлюбі, шлюб розірвано 1,5 роки тому. Майно яке в торгівельному павільйоні, то їхнє майно з будинку - диван, холодильник, телевізор. Музикальний центр придбали для павільйону. Автомобіль купували років 15 тому, вона того автомобіля не бачить. Вона не чула, що автомобіль проданий, чоловік з нею не погоджував продаж автомобіля. На ставку в них було хазяйство, вони там тримали птицю, худобу, посадили садок. Перед розлученням вони купували 5 свиней і там вирощували. Вони щороку купували туди свиней і там їх вирощували. На час розірвання шлюбу там було 5 свиней. Що з ними зараз вона не знає. Коли приїхали оцінщики була одна свиня. Сторож їй говорив, що ОСОБА_2 їх перевіз. Побутовий вагончик згорів, але новий вагончик вони купували за спільні кошти і це їх майно, придбане до розірвання шлюбу. Вагончик купували десь років 4,5-5 тому, за 5000 грн. Вона виплачувала продавцям гроші - зарплату. Бізнес на річці був оформлений на чоловіка. Звіти робила ОСОБА_3 . В них там офіційно ніхто не працював. На річці, будівлі оформлялися так, що вони отримали в оренду землі, зробили проекти на ці будівлі, в них були дозволи на розміщення будівель на річці і це все оформлювалося на чоловіка. В побудову альтанок на річці ніхто гроші не вкладав, окрім них. Вона дійсно певний час була за кордоном.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив задоволити. В судовому засіданні 2 жовтня 2019 року суду пояснив, що позивач і відповідач були зареєстровані приватними підприємцями. За кошти отримані від підприємницької діяльності набули майно. Частина майна знаходиться в квартирі його довірителя, є також майно в АДРЕСА_3 , є автомобіль ГАЗ 33. Також було набуто тимчасові споруди - альтанки з лавками та столами за адресою АДРЕСА_4 . Вважає все це майно спільним майном подружжя. Коли проданий автомобіль ГАЗ 53 вони не знають, про його продаж у них даних немає, автомобіль зареєстрований за Батіжевським. По тимчасовим спорудам можна визнати власність. На скільки повідомила йому довіритель свиней вже немає, побутовий вагончик вона не зможе ніде поставити і він їй не потрібен, крім цього вагончик використовується відповідачем для розміщення речей та іншого майна на орендованому відповідачем ставку. Судові витрати становлять: 10000 грн. судових витрат на правову допомогу, 13 442 грн. за експертизи та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, забезпечив явку свого представника. В судовому засіданні 2 жовтня 2019 року відповідач суду пояснив, що згоден поділити майно, якщо будуть документи, які підтверджують право власності. Що стосується тимчасових споруд, то йому не була надана земельна ділянка, а надано сервітут на розташування споруд, але він не встановлював там ніяких споруд. Він сам до цих споруд не має жодного відношення. У ОСОБА_1 був свій бізнес і вона до цих споруд не має ніякого відношення. Автомобіль Газ 53 був проданий ОСОБА_5 і отримані гроші були в сімейному бюджеті ще в період шлюбу. Автомобіль був зареєстрований на ньому. Причеп брала ОСОБА_6 , тому ОСОБА_7 до причепа не має ніякого відношення. Вагончик у них дійсно був на ставку, але у лютому 2016 року цей вагончик згорів, про що позивач знає. Перед цим у них був автомобіль, який украли. А вагончик, який обстежував експерт належить ОСОБА_8 , він його позичив. Морозильна камера теж була придбана ОСОБА_6 На АДРЕСА_4 дійсно є диван, але це майно взято з лодочної станції, яка належала покійному ОСОБА_9 . Він не згоден з оцінкою автомобіля ГАЗ, зараз такий автомобіль коштує щонайбільше 30 000 грн. Земельна ділянка виділялася лише йому, для розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності. Договір на спільну діяльність він не укладав, були усні домовленості, крім усних домовленостей ніяких документів не оформляли. Щодо оцінки майна він не згоден, вони навіть не дивилися з якого матеріалу виготовлені тимчасові споруди та лавки і столи, вони оцінили його як вагон дров. А все було зроблено з матеріалів які взяті з розборки. Автомобіль проданий. Причіп є, він стоїть ржавіє. Той вагончик який зараз на ставку він взяв два роки тому у березні-квітні 2018 року, ще шлюб не був розірваний. Тимчасові будівлі і споруди він не використовує, є людина яка цим займається. Найманих працівників у нього там не було. Той кіоск працював рік чи півтора. В 2016 році працювала продавець на яку був патент. Тоді було холодне літо. Інші підприємці на цій адресі не були зареєстровані. Морозильна камера взята у ОСОБА_6 , коли вони здійснювали спільну підприємницьку діяльність. ОСОБА_10 привезла морозильну камеру, яка зараз стоїть по вул. Полтавська 2 в гаражі. Вартість морозильної камери він не знає, так як він її не купував. В тому гаражі, який він орендував були два фарбувальні пневматичні пістолети, які підключалися до кисневого балону через редуктор. Компресором він не користувався, так як з компресора йде зайва вологість, для її видалення треба встановлювати додаткову апаратуру. Фарбувального апарату не було. Свиней у нього ніяких не було. На ставку була одна свиня, але то була свиня сторожа. Там дійсно в загороді було кілька поросят, але то привозив чоловік, який просив тимчасово утримати їх там, бо боявся, що свиноматка їх подавить. Рибу в ставок він не запускав з 2016 року. Фарбувальними роботами він не займається десь з 2006 року. Той гараж залишався для стоянки автомобілів та реалізації риби, там стояли ємності.

Представник відповідача ОСОБА_11 в судовому засіданні суду пояснив, що не згоден з поясненнями позивача. Позивач певний час проживала за кордоном, десь з 2017 по 2019 рік, а тому вона не має ніякого відношення до свиней. Вважає, що сторони мають вирішити всі ці питання мирним шляхом.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду пояснив, що з ОСОБА_2 він в дружніх стосунках. З ОСОБА_1 він теж в хороших стосунках. Років три-чотири тому вони з ОСОБА_2 вирішили відкрити кафе біля лодочної станції. Вони оформили землю в оренду, скинулися і почали будівництво альтанок. Будівництво триває і до цього часу. Особисто він сам вклав в це майно близько 3000 доларів США, скільки ж і ОСОБА_13 . Все що там робилося робив він і йому допомагав ОСОБА_13 . Чи має відношення до цього ОСОБА_14 він точно не знає, тому що вона здається деякий час не була навіть в Україні. Вони всі прибутки і збитки ділили разом з ОСОБА_13 , а також разом вирішували всі виробничі та фінансові питання. На його думку дружина ОСОБА_2 до цього майна ніякого відношення не має. Він приватний підприємець. Між ними не було юридично оформлених письмових угод. Вся їх діяльність будувалося на довірі та довірчих стосунках.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснив, що з ОСОБА_2 стосунки хороші. ОСОБА_1 він знає, але вони вже не спілкувалися років 15. Він знає про морозильну камеру, так як вона йому належала, вона 1986 року випуску і там вже все перероблене. Він продав камеру ОСОБА_16 , яке прізвище він не знає. Продавав років три тому, може і два з половиною. Продавав здається за 1500 грн., але не більше ніж 1500 грн., може і менше, точно не пам`ятає. Камера зроблена зі щитків, зараз таких не роблять і не випускають. Де ця камера зараз він не знає. ОСОБА_16 приїздила по камеру на Газелі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що з ОСОБА_2 вони співмешкають, стосунки хороші. З ОСОБА_1 стосунки неприязні. Холодильну камеру вона придбала у ОСОБА_15 , вона на той час займалася підприємницькою діяльністю, торгувала рибою і особисто сама купила цю камеру. Придбала камеру років 2-3 тому, точно не пам`ятає. За яку суму придбала точно сказати не може, купувала її в розібраному стані. Камеру поставили у боксі по вул. Полтавська. Вона тоді співпрацювала з ОСОБА_2 , займалися рибою. Підприємницька діяльність у неї припинена в кінці 2018 року. Співмешкають з ОСОБА_2 з травня 2018 року. Гараж де ОСОБА_2 начебто займався фарбуванням автомобілів це просто приміщення для зберігання речей.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що ОСОБА_7 його мати, а ОСОБА_17 - батько. З батьком стосунки не дуже добрі. Про майно батьків йому відомо що в сім`ї був ставок, вони спільно вкладали туди кошти, мати давала гроші і на рибу і на сторожів. На ставку були свині, гуси, кури. На час розірвання шлюбу свиней було 6-8 шт. Свиней купував батько. Вагончик на ставку є. Раніше один згорів, згорів на час розірвання шлюбу. Про майно на річці він може пояснити, що на початку там вирубали лісок і поставили палатку де продавали пиво та інше. Згодом стали будувати альтанки та паркан. Там було збудовано 8 альтанок. Будувалися вони поступово, не за раз. Були випадки коли мати сама давала батькові кошти на придбання напоїв і оплату праці продавців в цій палатці. Було що мати сама торгувала в тій палатці, коли не було продавців. Про вантажний автомобіль йому відомо що був, але де він подівся він не знає. Про гараж біля МРЕО він знає, знає, що там був апарат для фарбування автомобілів та була морозильна камера. Раніше батьки займалися мороженою рибою. В майно, що знаходиться на річці кошти вкладала лише їх сім`я. Батьки розлучилися років два тому.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду пояснила, що з ОСОБА_19 стосунки дружні. З ОСОБА_1 теж були добрі стосунки поки він не розлучився з дружиною. Вона знає, що у них є ставок у с. Ярмолинці, там був також город та свині. Також вона працювала у них продавцем у палатці на річці ще до того, як збудували альтанки. Ставок вони зариблювали. Були свині на ставку. На час розлучення було декілька свиней. Свині в них там трималися в літній сезон, потім різали на м`ясо. В них згорів вагончик, а потім ОСОБА_21 хтось давав металеву споруду. Вагончик згорів ще до офіційного розірвання шлюбу між ними. На річці збудували декілька споруд. Вона звільнилася з роботи в минулому році. Робота в палатці була сезонна. Їх офіційно на роботу не оформляли. За гараж де ОСОБА_13 займався фарбуванням вона чула, але на той час, як вона стала у них працювати, він вже не займався покраскою, використовував ту будівлю як гараж. Також вона знає, що ОСОБА_13 продав Газон, тому що ОСОБА_22 у неї запитувала чи не знає де подівся Газон. Ця розмова була десь в 15-16 році, до її декрету, бо в 16 році вона пішла в декрет. Вона в палатці працювала 3-4 роки і після декрету 2-3 роки, всього десь 5-6 років. Коли вона вийшла після декрету, то чула, що начебто приймав участь в майні на річці ОСОБА_23 , але вона його там не бачила і грошей він їй не давав.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні суду пояснила, що з ОСОБА_19 стосунки дружні, з ОСОБА_1 просто знайомі. Вона вела їх справи по податкам, по складанню документації. Точно рік вона назвати не може, десь в 10-11 роках ОСОБА_25 звернулася з проханням вести її справи як підприємця, а згодом попросила вести і справи ОСОБА_2 . Певний час вона вела справи їх обох. ОСОБА_17 інколи не був на роботі виникли питання про сплату податків і вона тоді зверталася до ОСОБА_25 і ОСОБА_25 сплачувала кошти на рахунок податків ОСОБА_2 . Вона чула, що ОСОБА_25 інколи розповідала про придбання речей. Також чула розмови, що потрібні кошти для придбання малька риби. Також зі слів ОСОБА_25 відомо, що вони утримували на ставку господарство - птицю, свиней. Також знає зі слів ОСОБА_25 , що вона виїздила прибирати на річку. Вона є страховим консультантом і спілкувалася з ними про страхування життя і здоров`я. Вона в себе не залишає документів тому не може сказати які у них були прибутки.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні суду пояснив, що автомобіль ГАЗ 3307 він отримав у своє користування влітку 2014 році. Гроші за автомобіль він передавав з батьком - ОСОБА_5 . Вони тоді прийшли на базар, де був ОСОБА_17 , і передали кошти в автомобілі ОСОБА_2 , в дев`ятці. Там також була присутня і дружина ОСОБА_2 . Вони сплатили за автомобіль 15000 грн. Про конкретну дату переоформлення автомобіля вони не домовлялися і переоформили його в 2018 році. Оформлено автомобіль було 22 червня 2018 року на ОСОБА_5 , при оформлення був присутній і ОСОБА_17 . Дружина ОСОБА_2 при переоформленні не була присутня. Курс долара тоді був 8 грн. за долар. Автомобіль 1993 року випуску.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно купляв у ОСОБА_2 автомобіль ГАЗ, купували автомобіль вони на базарі. Кошти за автомобіль передавали Батіжевському на базарі в автомобілі ОСОБА_27 платили в гривнях. В автомобілі був він, його син, ОСОБА_28 і також була дружина ОСОБА_13 . Він з нею не знайомий, але ОСОБА_13 сказав, що то його дружина. Це було влітку 2014 року. Сторгувалися вони тоді за 15000 гривень. Не оформляли автомобіль відразу тому, що хотіли подивитися який це автомобіль, крім цього він потребував вкладення коштів на ремонт. Вони ніяких паперів не оформляли. Автомобіль на сьогодні у нього, переоформили на нього, документи на нього робили десь в 17-18 році.

Судом встановлено, що 29.08.1997 року ОСОБА_17 та ОСОБА_29 одружились. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_21 (т. 1 а.с. 9).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_7 25.01.2005 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, а ОСОБА_17 зареєстрований як фізична особа - підприємець з 10.06.2004 року (т. 1 а.с.10-11).

З витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів вбачається, що за ОСОБА_1 станом на 14.06.2018 року зареєстровано вантажний бортовий автомобіль ГАЗ 3307, 1993 року випуску, НЗ НОМЕР_1 (т. 1 а.с.12).

Відповідно акту приймання-передачі транспортного засобу серії ТОВ № 526020 ОСОБА_17 12 жовтня 2017 року одержав причіп КРЕОН 1-Б-1800, 2017 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 13).

07 березня 2017 року між Роменською міською радою, в особі міського голови Салатуна С.А. та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про поновлення терміну дії договору особистого строкового сервітуту, для обслуговування тимчасової споруди розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . З угоди вбачається, що на підставі рішення 22 сесії 7 скликання Роменської міської ради від 26.01.2017 року «Про продовження терміну дії договору особистого строкового сервітуту для обслуговування тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності» внесено зміни до договору особистого строкового сервітуту для обслуговування тимчасової споруди, яка розташована на земельній ділянці, цільове призначення якої: будівництво та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,0103 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , та обліковується за № 004 від 04 березня 2014 року: 1. Пункт 2.1 доповнено текстом наступного змісту: «Поновити термін дії договору особистого строкового сервітуту строком на 2 роки 11 місяців, до 04 лютого 2020 року.....» 2. Пункт 3.2, 3.3, 3.4 викладено в наступній редакції: «Плата по договору вноситься Сервітуарієм у грошовій формі: 10% від нормативної грошової оцінки землі, яка на 2017 рік складає 36748,74 грн., а саме 3674,87 в рік. Щомісячна плата складає: 306,24 грн. …. » (т. 1 а.с. 14-15).

Рішенням 22 сесії 7 скликання Роменської міської ради від 26.01.2017 року «Про продовження терміну дії договору особистого строкового сервітуту для обслуговування тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності» продовжено термін дії договору особистого строкового сервітуту ФОП ОСОБА_21 для обслуговування тимчасової споруди на земельній ділянці площею 0,0103 за адресою: АДРЕСА_4 .(т. 1 а.с. 16).

Відповідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2017 рік грошова оцінка земельної ділянки площею 103 кв.м., цільове призначення якої: комерційне використання, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 становить 36748,74 грн. (т. 1 а.с. 17).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєсстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що у ОСОБА_2 на підставі договору оренди, виданого Роменською РДА 19.05.2010 року у користуванні перебувають земельні ділянки площею 0,7895 га, кадастровий номер :02:001:0655, площею 0.1647 га, кадастровий номер :02:001:0657, площею 0.2467 га, кадастровий номер :02:001:0656, площею 0.0511 га, кадастровий номер :02:001:0658, з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб за адресою: Сумська обл., Роменський p., Коржівська сільська рада. (т. 1 а.с. 19-20)

25 червня 2018 року між ОСОБА_19 та адвокатом Менько Д.Д. укладено угоду про надання правничої допомоги, згідно умов якої клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу в цивільній справі про поділ майна подружжя. Гонорар адвоката визначається за домовленістю сторін з розрахунку не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час закінчення провадження в справі за годину надання правничої допомоги з врахуванням необхідності ознайомлення з матеріалами справи, надання консультацій, визначення правової позиції, підготовка до розгляду, збір доказів, підготування процесуальних документів, тощо, представництва інтересів в суді та попередньо визначається сторонами в розмірі 10000 грн. Можлива наступна зміна гонорару, визначеного у фіксованій сумі, у зв`язку з суттєвим зростанням обсягу допомоги, що має бути надана (т. 1 а.с.24).

Відповідно до квитанції № 57 від 03 липня 2018 р. адвокат Менько Д.Д. отримав від ОСОБА_1 10 000 грн. за надання правничої допомоги в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (т. 1 а.с. 25).

З рахунку № 2527 від 30 жовтня 2018 року вбачається, що сума за проведення експертизи №1715-1717/1779(03) по справі №585/2774/18 становить 13442,00 грн. (т.1 а.с. 87).

Згідно висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи № 1716/1940-1947/2020-2027 від 10.12.2018р. загальна ринкова вартість рухомого майна на дату проведення експертизи складає 65036 грн., а саме: а) майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 : 5 470 грн., б) майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 : 37006 грн., в) майно, яке знаходиться за адресою: с. Ярмолинці Роменського району Сумської області: 22 560 грн. (т. 1 а.с.102-147).

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 1717/1779 від 23.11.2018 р. визначити дійсну ринкову вартість вантажного автомобіля марки ГАЗ -3307, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 20.11.2018 р., не видається за можливе. Середня ринкова вартість автомобіля марки ГАЗ - 3307, 1993 року випуску, на дату дослідження складає: 79269,00 грн. Визначити дійсну ринкову вартість причепу до легкового автомобіля марки КРЕОН 1Б-1-1800, 2017 року випуску, станом на 20.11.2018 р. не видається за можливе. Середня ринкова вартість причепу марки КРЕОН 1Б-1-1800, 2017 року випуску на дату дослідження складає: 8987,00 грн. При цьому в описовій частині висновку вказано, що визначити значення ряду показників не видається за можливе в зв`язку з тим, що транспортний засіб не представлено для експертного огляду (т.1 а.с.149- 160).

З висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №1715/2048 від 17.12.2018 р. вбачається, що ринкова вартість тимчасових споруд в кількості 3 маленькі альтанки (з лавками та столами); 3 великі альтанки (з лавками та столами); 2 торгівельних павільйони; 1 дровник, що розташовані в АДРЕСА_4 , на дату складання висновку дорівнює 282900 грн. Проведення поділу на дві рівні частини тимчасових споруд що розташовані в АДРЕСА_4 , з технічної точки зору є недоцільним та призведе до втрати цільового призначення об`єктів. Ринкова вартість побутового вагончику, що знаходиться в с. Ярмолинці Роменського району Сумської області, на дату складання висновку дорівнює 3672 грн. (т. 1 а.с. 162-174).

Встановлені судом факти свідчать, що між сторонами виник спір про поділ майна подружжя.

Відповідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, частка майна кожного з подружжя становить 1/2 всього майна набутого за час шлюбу.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд враховує, що відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Суд також враховує роз`яснення в п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 якими передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості наданих доказів є конституційної гарантією (стаття 129 Конституції України).

Отже майном, яке набуте подружжям в період шлюбу, суд може визнати лише майно, на придбання якого сторони надали докази, з яких вбачається що воно придбане в період шлюбу, та майно, щодо якого відсутній спір.

Виходячи з вказаного суд вважає набутим подружжям в період шлюбу наступне майно: холодильник; газову плиту; витяжку кухонну; мийку; кухню; бойлер; пральну машину; стінку меблеву (зала); прихожу; телевізор; софу; крісла 2 шт.; дитячу спальню: стінку меблеву; диван; кондиціонер, диван, холодильник, телевізор, музичний центр, вантажний автомобіль марки ГАЗ -3307, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причеп до легкового автомобіля марки КРЕОН 1Б-1-1800, 2017 року випуску.

Інше майно, яке заявлено позивачем як таке, що підлягає поділу, суд не визнає майном набутим подружжям, оскільки належних доказів на підтвердження придбання цього майна і його наявності на час розірвання шлюбу не надано. При цьому покази свідків про наявність цього майна суд до уваги не бере, оскільки жоден свідок не вказав що йому відомо про наявність цього майна з документів, всі свідки повідомляли що їм це відомо зі слів. Щодо наявності 6 свиней, відсутні докази того що ці свині дійсно були і належали подружжю, так як і відсутні докази того, що та одна свиня, яку оглядав експерт, належить подружжю. Також стороною позивача не спростовані докази на підтвердження того, що вагончик він взяв у товариша для тимчасового користування. А отже не доведено що вагончик був придбаний. Щодо тимчасових споруд, які розташовані за АДРЕСА_4 , відсутні докази на підтвердження належності цього майна подружжю, так як і докази на підтвердження правомірності набуття цього майна, оскільки в договорі з міською радою відсутні будь-які дані щодо цього майна і його належності. Та обставина, що майно було в наявності на час огляду його експертом, не підтверджує що воно належить подружжю. Щодо цього майна жодна із сторін не надала належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності існування цього майна та його належності будь-кому зі сторін.

Що стосується автомобіля ГАЗ, суд не бере до уваги доводи відповідача про відчуження даного майна в період шлюбу, оскільки не надано доказів на підтвердження правомірного відчуження даного майна і переходу права власності від відповідача до іншої особи.

Виходячи з вказаного вартість всього майна, яке суд вважає майном набутим у період шлюбу становить 130732 грн., а відповідно вартість частки у майні подружжя, відповідно ідеальних часток, а саме Ѕ становить 65366 грн. з яких різниця між вартістю майна позивача і відповідача становить 28360 грн.

В зв`язку з вказаним з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 28360 гривень грошової компенсації різниці вартості часток у спільній сумісній власності подружжя.

В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю.

Що стосується судових витрат, позивач ОСОБА_7 сплатила 10000 грн. за надання правничої допомоги та 13442,00 грн. за проведення експертиз та судовий збір в сумі 5286 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вказане, враховуючи що позов виник з вини відповідача, з нього на користь позивача підлягає стягненню 6721 грн. вартості проведеної експертизи, 5286 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на правову допомогу. При цьому суд вважає можливим зменшити розмір відшкодування витрат на проведення експертизи з тих підстав, що частину майна, оціненого експертом, суд не визнав майном подружжя і відмовив у його виділенні комусь з сторін. Витрати на оплату правничої допомоги суд визначає в розмірі 5000 грн. з огляду на часткове задоволення позову.

Щодо клопотання позивача про залишення без розгляду позовної вимоги про виділ їй у власність Ѕ частину грошових коштів у сумі 11 000 доларів США та стягнення з ОСОБА_2 на її користь 11000 доларів США, підстав для прийняття рішення з даного питання не вбачається, оскільки позивач в первинному позові дану вимогу не заявляла, а заявила в заяві про збільшення позовних вимог від 14 серпня 2018 року, після чого 9 серпня 2019 року, в межах підготовчого розгляду подала заяву про зменшення позовних вимог, в зв`язку з чим дана вимога взагалі не приймалася судом до розгляду.

Керуючись, ст. ст. 60, 69,70, 71 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 наступне майно: холодильник; газову плиту; витяжку кухонну; мийку; кухню; бойлер; пральну машину; стінку меблеву (зала); прихожу; телевізор; софу; крісла 2 шт.; дитячу спальню: стінку меблеву; диван; кондиціонер, всього на суму 37006 гривень.

Інше рухоме майно, а саме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (диван, холодильник, телевізор, музичний центр), вантажний автомобіль марки ГАЗ -3307, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 79269,00 грн., причеп до легкового автомобіля марки КРЕОН 1Б-1-1800, 2017 року випуску, вартістю 8987 грн., а всього на суму 93726 гривень, виділити ОСОБА_21 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 28360 гривень грошової компенсації різниці вартості часток у спільній сумісній власності подружжя та судові витрати в сумі 17007 гривень.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга