Справа № 137/1137/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний батько ОСОБА_2 .

За життя батько склав заповіт, яким все своє майно, яке її належить на день смерті на що він матиме право заповів її.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з погосподарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає що через нотаріальну контору не може оформити спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати право власності на вказаний житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність. Позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Про заочний розгляд справи не заперечує. Судові витрати просить залишити за нею.

Представник відповідача Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого просять розглядати справу без представника сільської ради. Рішення просять прийняти на розсуд суду.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.

Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.7) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачки (а.с.8) її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9) позивачка після одруження змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до копії заповіту (а.с.10) ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпордження - усе своє майно, яке йому належить на день смерті на що він матиме право заповів ОСОБА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.11) ОСОБА_6 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_1 земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :03:000:0500 площею 1,2132 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.13-17).

Із довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за №131 від 31.01.2020 р. (а.с.12) згідно погосподарської книги №13 за 2016-2019 рр, номер об`єкта погосподарського обліку - 04-0081-1, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , 1931 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією техічного паспорту на житловий будинок з погосподарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 (а.с.18-22) зазначається технічна характеристика будинку.

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори за №727/02-14 від 01 вересня 2020 року (а.с.25) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею і має право на оформлення спадщини.

Керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76, 81, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, ст.328, 1218, 1268 ЦК України, постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок, загальною площею 113,3 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м. літ. «А», прибудова літ. «а1», ганок, погріб літ. «п/А», погріб літ. «п/Б», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «д1», літня кухня літ. «Ж», прибудова літ. «Ж1», сарай літ. «Ж2», погріб літ. «п/Ж», ворота 31, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, ворота з хвірткою №4, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.