Справа № 298/415/20
Номер провадження 2/298/167/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Лютянської М.С.,

при секретарі Брітовій Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та процентів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 23 грудня 2010 року між ним та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 було укладено Договір найму-продажу транспортного засобу, за яким він зобов`язався передати відповідачам у користування, а згодом і у власність належний йому автомобіль ВАЗ- НОМЕР_1 , реєстр.н/з НОМЕР_2 , а останні зобов`язалися сплачувати йому плату за найм автомобіля. Після внесення плати за найм ,він повинен передати право власності на автомобіль відповідачам. Свої зобов`язання за Договором він виконав повністю, проте, відповідачі порушили умови договору не сплачували за автомобіль обумовлені договором платежі, що змусило його звернутися до суду про стягнення заборгованості за договором. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 28.02.2012 року було задоволено позов та стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на його користь 15600 грн. плати за найм транспортного засобу,4266 грн. неустойки, 9360 грн. моральної шкоди та 318,66 грн. судових витрат. Загальна сума боргу яку повинні позивачу сплатити складає 29544,66 грн. Станом на день звернення до суду, дане судове рішення не виконане та по ньому не сплачено жодного платежу. Нормами ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У даному випадку на підставі судового рішення від 28.02.2012 року у боржників виникло зобов`язання сплатити грошові кошти, залишок яких на момент подання позову становить 29544,66 грн., а відтак його невиконання тягне за собою наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, таким чином позивач має право на стягнення інфляційних та 3% річних починаючи з 28.02.2012 року по теперішній час. Проте враховуючи, що на даний момент індекс інфляції в Україні відомий до кінця березня 2020 року та користуючись своїм правом щодо розпорядження вимогами він вимагає стягнути інфляційні та 3 % річних за період з 01.01.2013 року по 31.03.2020 року. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у солідарному порядку на його користь 6425,36 грн. три проценти річних та 48630,51 грн. інфляційних втрат за період з 01.01.2013 року по 31.03.2020 року за невиконання грошового зобов`язання, згідно рішення апеляційного суду Закарпатської області від 28.02.2012 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином оповіщені про час та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті Судова влада України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області від 28 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором найму з викупом транспортного засобу й відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 : 15600 грн. плати за найм транспортного засобу; 4266 грн. неустойки; 9360 грн. моральної шкоди та 198 грн.66 коп.,судового збору й 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. З інформації про виконавче провадження убачається, що 12.06.2018 року до Приватного виконавця Гординського Р.К. надійшов виконавчий лист від 27.03.2012 № 2-193/11 про примусове виконання. Також в матеріалах справи є розрахунок інфляційних втрат та відсотків, зроблений ОСОБА_1 , з якого слідує, що сума заборгованості становить 29544,66 грн., дата початку розрахунку 01.01.2013 року, дата закінчення розрахунку 31.03.2020 року, величина індексу інфляції 264,6 %, сума інфляційних втрат 48629,46 грн.; розрахунок 3 % річних - сума заборгованості 29544,66 грн., дата початку розрахунку 01.01.2013 року,дата закінчення розрахунку 31.03.2020року, кількість днів в періоді 2646, сума трьох процентів річних 6425,36 грн. Також в матеріалах справи є копія договору найму-продажу транспортного засобу від 23.12.2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст. 610,611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне) виконання і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В матеріалах справи немає доказів про те, що позивач ОСОБА_1 звертався до боржників з вимогою про сплату суму боргу у період часу з 01.01.2013 року по 31.03.2020 року. Крім цього, з інформації про виконавче провадження убачається, що ОСОБА_1 звернувся 12.06.2018 року з виконавчим листом № 2-193/11 до приватного виконавця Гординського Р.К. про примусове виконання та стягнення коштів з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 де зазначено, що для забезпечення реального виконання рішення необхідно накласти арешт на майно боржника та винесено постанову про арешт майна боржника. Також позивачем не надано доказів про те, які саме дії проводились приватним виконавцем та яка на час звернення до суду з цим позовом сума заборгованості.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин( фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

А тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів у солідарному порядку інфляційний втрат та три проценти річних за період з 01.01.2013 року по 31.03.2020 року за невиконання грошового зобов`язання згідно рішення апеляційного суду Закарпатської області не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Позивач отримує пенсію по інвалідності 2 гр. загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , а тому позивача звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.4,13,76,81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст.610,611,625 ЦК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та процентів -відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча М.С.Лютянська