Справа № 353/929/20
Провадження № 2/353/363/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка в свою чергу успадкувала 1/3 частину цього ж домоволодіння після смерті чоловіка ОСОБА_6 . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок, свідоцтві про право на спадщину за законом та свідоцтві про смерть наявна розбіжність у імені матері, а саме зазначено « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_7 ». А тому, також просила суд при прийнятті рішення врахувати обставини та докази по справі, які стверджують факт приналежності її покійній матері правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.03.2002 року.

16.10.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, до суду направили письмові заяви, у яких вказали, що позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає дозадоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.03.2002 року ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності (по 1/3 частині кожному) належав житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 12). Рішенням 16 сесії Ісаківської сільської ражи 3-го скликання від 25.03.2009 року було змінено адресу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , на адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Ісаківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 259 від 11.09.2020 року (а.с. 8). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 05.10.2020 року житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , побудовані у період з 1965 по 1995 роки та не є самовільним будівництвом (а.с. 4-6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачки, її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 14). 15.05.1982 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 85).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_6 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_5 (мати) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , оскільки вступила в управління спадковим майном, проживали разом, вела спільне господарства та проводила похорон спадкодавця (довідка Ісаківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 335 від 28.05.2002 року, а.с. 87) та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в т.ч. на спадкове майно, яке складається з 1/3 частиини спірного домоволодіння (а.с. 13).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 141/2002, заведеної 25.02.2020 року Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_6 (батько) (а.с. 84-90), з якої вбачається, що ОСОБА_5 (мати) є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивачка) прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 , оскільки у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 44). Відповідно до довідки Ісаківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 256 від 11.09.2020 року ОСОБА_5 (мати) на день смерті була зареєстрована та проживала одна по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 106/2015, заведеної 07.07.2015 року Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_5 (мати) (а.с. 44-83), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є дітьми спадкодавця, спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 не приймали та визнали позовні вимоги, направивши до суду відповідні заяви.

Однак, позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з тим, що наявна розбіжність в свідоцтві про право власності на житловий будинок, що посвідчує право власності на дане спадкове майно, та свідоцтві про смерть спадкодавця. Зокрема, управовстановлюючому документі зазначено, що воно видане на ім`я ОСОБА_5 , тоді як свідоцтво про смерть видане на ім`я ОСОБА_5 . Крім цього, свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.06.2002 року видане на ім`я ОСОБА_5 , а саме на 1/3 частину житлового будинку, право власності за якою не було набуто згідно діючого на той час законодавства. Зазначені обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. за № 428/02-31 від 04.08.2020 року (а.с. 11).

Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити спадщину на спадкове майно.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому

порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, з позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які належали спадкодавцю, а тому позивачка звернулась також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надає їй право на спадкування за законом.

Так, як зазначалось вище, у Свідоцтві про право власності на житловий будинок від 04.03.2002 року, містяться розбіжності в частині імені власника 1/3 частини житлового будинку, а саме спадкодавиці ОСОБА_5 . Так, відповідно до виписки з погосподарських книг Ісаківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_6 (батько позивачки), який був головою двору, та ОСОБА_5 (мати позивачки) значився господарський двір, особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 9). Згідно словника власних імен людей « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_7 » - це одне й те ж ім`я (а.с. 16).

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт приналежності спадкодавиці - ОСОБА_5 (мати) правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Ісаківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області 04.03.2002 року, на підставі рішення Ісаківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 33 від 13.03.2001 року, зареєстрованого 04.03.2002 року в Коломийському МБТІ, записаного в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 34, де помилково вказано імя співвласника, а саме замість ОСОБА_5 , зазначено ОСОБА_5 , оскільки встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення та надасть їй можливість оформити спадщину у встановленому порядку.

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка в свою чергу успадкувала 1/3 частиину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 (батько).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме в сумі 420,40 грн.

На підставі ст.ст. 535, 548, 549, 553, 560, 561 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , сплачений нею по квитанції № 0.0..1 від 15.10.2020 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна