Справа № 950/1172/20
Номер провадження 2/950/421/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого -судді Стеценка В. А.,
за участю секретаря - Радковській О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням;
Представник позивачки звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка являється власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований також і відповідач ОСОБА_3 , хоча фактично він не проживає за даною адресою. Реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право ОСОБА_1 на вільне розпорядження і користування власним майном.
Тому представник позивачки звернувся до суду і просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, в наданій суду заяві представник просив розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач в судове засідання теж не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином.
Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З договорів, витягів (а.с.3-9) досліджених в судовому засіданні встановлено, що власником домогосподарства по АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_1 .
З листа (а.с.10) дослідженого в судовому засіданні вбачається, що при зверненні позивачки до сільської ради щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання отримала відмову.
З довідки (а.с.11) дослідженої в судовому засіданні встановлено, що по АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3 з 15.11.2011 року.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами має місце спір, пов`язаний з правом власності та житловими правовідносинами, позов обґрунтований і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований також і відповідач ОСОБА_3 , хоча фактично він не проживає за даною адресою, не платитть ні орендної плати, ні комунальних платежів, а останні 6 місяців не з`являвся там взагалі. Реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право ОСОБА_1 на вільне розпорядження і користування власним майном.
Вказані обставини стверджуються матеріалами справи та не були оспорені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 316, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності на місці проживання без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до висновків, викладені в постанові Верховного суду від 16.11.2016 року у справі № 6-709 цс 16 310/1281/13 у правовідносинах, врегульованих ст. 405 ЦК України слід застосовувати ч. 2 ст. 406 ЦК України.
Суд враховує те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення її розгляду.
Крім цього, суд бере до уваги те, що позивачка не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Також суд бере до уваги, що згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою та її представником було доведено те, щовідповідач не користуються житлом, протягом строку, який перевищує один рік, не проживає у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є позивачка, та не приймає мір для його утримання, внаслідок чого право власності позивачки на майно є порушеним.
В той же час відповідачем не було доведено того, що він був тимчасово відсутнім за місцем реєстрації протягом строку, меншого за один рік.
Тому суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі.
На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 391 ЦК України;
Позовну заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовільнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Стеценко В. А.