РІШЕННЯ

іменем України

29 жовтня 2020 року м. Зміїв Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Бібіка О.В.

з участю: секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 до суду звернулася ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 з вимогами: позбавити відповідача батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.05.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.06.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В обґрунтування позову зазначено про те, що від фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після подання спільної заяви про державну реєстрацію народження сина, відповідач самоусунувся від виховання, утримання дитини, місце його перебування не відоме. З народження дитини відповідач не цікавиться його життям, не телефонує, участі у вихованні дитини не приймає, тобто всіляко ухиляється від виконання батьківських обов`язків та нехтує інтересами дитини. На даний час дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її матеріальному забезпеченні.

Належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Від представника відповідача ОСОБА_5 до канцелярії суду надійшла заява про визнання відповідачем позову, просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності відповідача.

Представник третьої особи служби у справах дітей ті сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у листі від 31.08.2020 просив розгляд справи проводити за відсутності представника.

Представник третьої особи служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області у листі від 17.08.2020 просила розгляд справи проводити за відсутності представника.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 СК України.

Так згідно частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 27)

З наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зарахований до дошкільного навчального закладу "Ліко-Світ Венеція" та відвідує його з 01.09.2016 до теперішнього часу. Щомісячні платежі за надання освітніх послуг надходять систематично від ОСОБА_1 . З психолого-педагогічної характеристики вбачається, що дитина характеризується виключно з позитивної сторони, мати особливо приймає участь у житті сина, його виханні та розвитку. З характеристик за місцем проживання та місцем роботи, вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_1 . Між матір`ю та сином існує тісний зв`язок, зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони (а.с. 23-26)

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку Голосіївської районної адміністрації в місті Києві державної адміністрації, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_2 , 2013 року народження.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для позбавлення батьківських прав, встановлені ст. 164 СК України, знайшли своє повне підтвердження, тому позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньогго ОСОБА_4 , 2013 року народження, спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 141, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особи: Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації (, місце знаходження: м. Зміїв Харківської області, вул. Гагаріна, 2), Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (, місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 58) про позбавлення батьківських прав. - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцяти денний строк з дня його складання.

Повне рішення складено 29.10.2020.

Суддя: