Головуючий в 1 інстанції Литвиненко Н.В.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

02 листопада 2020 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Зайцевої С.А., розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа по цивільній справі за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Маріуполь-Авто» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ПрАТ «Маріуполь-Авто» адвокат Стряпча І.О., що діє на підставі довіреності, подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, які безпосередньо надійшли до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків.

30 жовтня 2020 року на виконання вказаної ухвали ПрАТ «Маріуполь-Авто» надано документ, що підтверджує доплату судового збору та заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 02 листопада 2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, провадження по вищевказаній справі відкрито та зупинено дію оскаржуваного рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 серпня 2020 року.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи ( ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст.151 ЦПК України).

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції.

Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

В заяві ПрАТ «Маріуполь-Авто» просить винести ухвалу, якою зупинити стягнення з ПрАТ «Маріуполь-Авто» грошових коштів на підставі виконавчих листів від 29 вересня 2020 року (виконавчі провадження № №63225893, 63226407), виданих Іллічівським районним судом міста Маріуполя у справі № 264/7890/19 на підставі рішення від 12 серпня 2020 року, до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, судові рішення, що набрали законної сили, відповідно до ст. 18 ЦПК України, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження, відповідно до ст.447 ЦПК України, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Розгляд таких заяв відноситься до розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Крім того, пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами як захід забезпечення позову при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Розглядаючи позов про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, оскільки провадження щодо примусового виконання судового рішення є процесуальним принципом обов`язковості судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, вимоги ПрАТ «Маріуполь-Авто» є неспівмірними із заявленими судовими вимогами та виходять за межі цих вимог, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити ПрАТ «Маріуполь-Авто», що у відповідності до положень статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Отже, постановлення Донецьким апеляційним судом ухвали від 02 листопада 2020 року про відкриття апеляційного провадження та зупинення дії оскаржуваного рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 серпня 2020 року є підставою для зупинення виконавчого провадження, а тому відповідач не позбавлений можливості самостійно звернутися до державного виконавця із відповідною ухвалою суду для вирішення питання про зупинення виконавчого провадження у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 149-153,260 ЦПК України, апеляційний суд , -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа по цивільній справі за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом в результаті дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст ухвали складений 02 листопада 2020 року.

Суддя Донецького

апеляційного суду С.А. Зайцева