Справа № 585/1859/20
Номер провадження 2/585/718/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Євлах О.О., за участі: секретаря судового засідання - Безручко О.П., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Менька Д.Д., відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідача - ОСОБА_2 ,

третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»

вимоги позивача: про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив рішення про наступне:

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 грудня 2019 року об 11 год. 20 хв. в м. Ромни по вул. Коржівська відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2105, н.з. НОМЕР_1 , і не додержався безпечної дистанції при виконанні маневру повороту праворуч для здійснення зупинки, допустив наїзд на автомобіль «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до Договору страхування ЕР/158053743 цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», тому за фактом зазначеної ДТП він звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 04.02.2020 № 352 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» повідомило його, що на підставі зібраних матеріалів страхової справи встановлено, що вартість ремонтно - відновлювальних робіт складає 1584 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 2111, 13 грн., вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту - 1862, 34 грн., коефіцієнт фізичного зносу - 0, 4656. Франшиза, встановлена під час укладення договору, складає 2500 грн., сума податку на додану вартість, нарахованого на суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 781, 73 грн. З огляду на зазначене, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 5557, 47 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - 4690, 36 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування складає 1408, 63 грн. У листі від 05.02.2020 р. № 373 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» визнала зазначену подію страховим випадком і визначила страхове відшкодування у розмірі 1408, 63 грн., що були сплачені на зазначені ним реквізити. У відповідь на його заяву щодо надання документального підтвердження вартості робіт з відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу листом від 16.03.2020 № 878 ТДВ «МСК» повідомило, що 26.12.2019 р. за його присутності представником ТДВ «МСК» було здійснено огляд транспортного засобу та складено Протокол огляду колісного транспортного засобу. За результатами вказаного протоколу суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 було складено Звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 046/12/19 від 03.02.2020 р. За даними вказаного Звіту вартість відновлювального ремонту ТЗ «Renault Kangoo», складає 5557,47 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 4690, 36 грн. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиками документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Після отримання страхового відшкодування в розмірі 1408, 63 грн., він звернувся до відповідача з проханням сплатити йому різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та страховим відшкодуванням. Відповідач таке прохання ігнорує, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з цим позовом.

Оскільки сума страхового відшкодування без ПДВ складає 1408, 63 грн., що підтверджується листами ТДВ «МСК», тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 3367, 11 грн. без урахування ПДВ підлягає стягненню з відповідача на його користь, у тому числі і франшиза в розмірі 2500 грн.

Крім того, участь у ДТП, пошкодження його власного майна безумовно негативно вплинуло на його моральний стан та призвело до душевних страждань, оскільки він втратив душевний спокій через пошкодження автомобіля, змушений втрачати особистий час на звернення до страхової компанії з метою відшкодування завданої шкоди. Душевні страждання, яких він зазнав, посилені тим, що відповідач застрахувавши свою цивільно - правову відповідальність за полісом із франшизою в розмірі 2500 грн., добровільно не відшкодував навіть розмір франшизи, які він має відшкодувати беззаперечно. Просить врахувати характер та тривалість моральних страждань, внаслідок пошкодження його автомобіля, принцип розумності, виваженості і справедливості, та вважає, що розмір завданої йому моральної шкоди має бути оцінений в 1500 грн.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 4000,00 гривень витрат на правову допомогу.

3. Відповідач заперечення проти позову суду не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник позивача Менько Д.Д. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав та просив його задовольнити.

5. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. Погодився на відшкодування позивачу франшизи в сумі 2500,00 гривень В іншій частині позовні вимоги не визнав та в їх задоволенні просив відмовити.

6. Представник третьої особи в судове не з`явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року (а. с. 30) було постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

8. Судом встановлено, що постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а. с. 6).

9. Відповідно до Договору страхування ЕР/158053743 цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», тому за фактом зазначеної ДТП ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 04.02.2020 № 352 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» повідомило ОСОБА_1 , що на підставі зібраних матеріалів страхової справи встановлено, що вартість ремонтно - відновлювальних робіт складає 1584 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 2111, 13 грн., вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту - 1862, 34 грн., коефіцієнт фізичного зносу - 0, 4656. Франшиза, встановлена під час укладення договору, складає 2500 грн., сума податку на додану вартість, нарахованого на суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 781, 73 грн. З огляду на зазначене, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 5557, 47 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - 4690, 36 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування складає 1408, 63 грн. (а. с. 7)

10. Згідно листа від 05.02.2020 р. № 373 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» вбачається, що ЕР/158053743 цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», 11 грудня 2019 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ та ТЗ «Renault Kangoo». За фактом зазначеної ДТП надійшла заява про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомлено ОСОБА_1 , що комісія ТДВ «Міжнародна страхова компанія» визнала зазначену подію страховим випадком і визначила страхове відшкодування у розмірі 1408, 63 грн., що буде сплачене на зазначені реквізити (а. с. 9).

11. Листом від 16.03.2020 № 878 повідомила, що 26.12.2019 р. за присутності ОСОБА_1 та представником ТДВ «МСК» було здійснено огляд транспортного засобу та складено Протокол огляду колісного транспортного засобу. За результатами вказаного протоколу суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 було складено Звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 046/12/19 від 03.02.2020 р. За даними вказаного Звіту вартість відновлювального ремонту ТЗ «Renault Kangoo», складає Т грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 4690, 36 грн. (а. с. 10-11).

V. Норми права

12. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Заону Україхни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум. Зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28,29 Закону №1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого ,- це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспорнтного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведе6нням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забруднення салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Вероховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майно або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості ( при відшкодуванні збитків).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 12 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у3 результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

VІ. Оцінка Суду.

13. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

З урахуванням викладеного, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, а також приймаючи до уваги те, що відповідач скоїв дорожньо-транспортну пригоду, позовні вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3367,11 грн. є доведеними та обґрунтованими, є збитками в розумінні ст..22 ЦК України, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідні висновки зроблені Верховним Судом України у постанові від 02.12.2015 року у справі № 6-691/цс15.

Що стосується заявленої суми завданої позивачу моральної шкоди в розмірі 1500,00 гривень, то суд погоджується з позивачем щодо завдання останьому моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В той же час суду не надано достатньо доказів на підтвердження моральної шкоди на суму 1500 грн. Проте, зважаючи на положення статей 23, 1167 ЦК України та враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за справедливе присудити до стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди позивача, грошову суму у розмірі 500 гривень 00 копійок. А тому позов в цій частині слід задоволити частково та стягнути на користь позивача 500 гривень моральної шкоди.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

14. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». З відповідача, виходячи з положень ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь держави 840,80 грн. судового збору.

15. Щодо витрат на правничу допомогу адвоката позивача, суд зазначає наступне.

Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин четвертої статті 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги від 27 липня 2020 року, укладеної між адвокатом Менько Д.Д. та ОСОБА_1 , розрахунку розміру витрат на правничу допомогу, акту № 1 приймання-передачі наданих послуг та квитанції № 75, вбачається, що оплата за надання правничих послуг визначено та сплачено ОСОБА_1 в розмірі 4000 грн. (а.с.16-19).

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи: договір про надання правової допомоги відповідачу, розрахунок розміру витрат на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг та квитанція не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

А тому, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та вартості послуг адвоката, а також з урахуванням поданого позивачем розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що співмірним розміром витрат, які підлягають відшкодуванню на користь позивача, будуть витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81,141,258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 3367, 11 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_2 , та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», місце знаходження: 61023, м. Харків, вул. Мироносицька, 99, літ. А-3, .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О.О.Євлах