ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7076/20 Справа № 208/5896/19 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Деркач Н.М.

за участю секретаря Мазур Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л., Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюк І.П., заінтересована особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

У вересня 2019 року Чернуха Анастасія Андріївна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л., у виконавчих провадженнях № 25089566, № 25088685 неправомірними та зобов`язати скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень з накладанням арешту на майно ОСОБА_1 від 14 березня 2011 року. У скарзі заявник просив суд визнати бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л. у виконавчому провадженні № 25089566 неправомірною та зобов`язати скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника від 14 березня 2011 року, а саме ОСОБА_1 ; визнати бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л. у виконавчому провадженні № 25088685 неправомірною та зобов`язати скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника від 14 березня 2011 року; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 14.03.2011 року у виконавчому провадженні № 25089556 та зобов`язати виконавця зняти арешти з майна ОСОБА_1 ; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 14.03.2011 року у виконавчому провадженні № 25088685 та зобов`язати державного виконавця зняти арешти з майна ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги скаржник посилався на те, що ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено вчинення нотаріальної дії, у зв`язку з арештом накладеним на все його майно. На підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 січня 2011 року представнику акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» видано виконавчий лист № 2-5399/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрат за надання юридичних послуг та витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права на суму 500 гривень, тобто примусове стягнення було на витрати, які пов`язані з оплатою правової допомоги, а не борг за кредитним договором. Державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л., виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень з накладенням арешту на все майно боржника від 14 березня 2011 року № 25088685 та № 25089556. Під час звернення до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, скаржником було з`ясовано, що матеріали справи виконавчих проваджень № 25088685 та № 25089556 відсутні, тому було направлено заяву про зняття арешту з майна по виконавчим провадженням. 07 березня 2019 року виконавча служба повідомила, що 17 серпня 2011 року виконавчі документи за № 25088685 та № 25089556 направлення за підсудністю до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та станом на 07 березня 2019 року до відділу не надходили. 06 листопада 2013 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюк І.П., винесено постанову про звільнення майна боржника з - під арешту та скасування розшуку майна боржника, але згідно відомостей державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06 лютого 2019 року арешт з нерухомого майна скаржника не був знятий. Скаржник звернувся до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» для з`ясування заборгованості, відповідно до листа від 04 квітня № Е.16.0.0.0/4-7498 заборгованість відсутня, тобто фактично скаржник виконав в добровільному порядку рішення суду, тому виконавче провадження повинно бути закінченим. Звернувшись до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для зняття арешту з майна скаржнику повідомили, що не можуть цього зробити так як не сплачено виконавчий збір. 23 квітня 2019 року до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направлено заяву на отримання копії постанови про стягнення виконавчого збору, але постанови не має у зв`язку з тим, що не має матеріалів виконавчого провадження. Скаржник вважає, якщо матеріали виконавчих проваджень відсутні, постанова про стягнення виконавчого збору відсутня, а арешт з майна боржника не знятий це створює перешкоди у здійсненні прав володіти, користуватись та розпоряджатись ним.

Крім того, 09 березня 2011 року представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звертається до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем 14 березня 2011 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження відповідно до якої грошова сума, яка повинна бути стягнута по виконавчому листу зі скаржника, становить 500 гривень. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 01 червня 2011 року винесено ухвалу про скасування заочного рішення від 29 грудня 2010 року, призначена до розгляду в загальному порядку та 29 вересня 2011 року позов залишено без розгляду. Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, враховуючи те, що на даний час виконавчі провадження знищені, іншого способу скасування арешту не має, а тому скаржник вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права (а.с.1-5).

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л., Новокодацький відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюк І.П. - відмовлено (а.с.113-115).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на необгрунтованість та протиправність ухвали суду, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу (а.с. 119-124).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд 1 інстанції зазначив, що протиправності дій державного виконавця не встановлено. А тому і відсутні підстави для зобов`язання виконавця зняти арешт з майна ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 25088685, № 25089566 (а.с. 113-115).

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л. винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень з накладенням арешту на все майно боржника від 14 березня 2011 року № 25088685 та № 25089556.

Під час звернення до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заявником з`ясовано, що матеріали справи виконавчих проваджень № 25088685 та № 25089556 відсутні, тому було направлено заяву про зняття арешту з майна по виконавчим провадженням.

07 березня 2019 року виконавча служба повідомила, що 17 серпня 2011 року виконавчі документи за № 25088685 та № 25089556 направлені за підсудністю до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та станом на 07 березня 2019 року до відділу не надходили.

06 листопада 2013 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Никитюк І.П., винесено постанову про звільнення майна боржника з - під арешту та скасування розшуку майна боржника, але згідно відомостей державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06 лютого 2019 року арешт з нерухомого майна скаржника не був знятий.

З наданих начальником Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюк І. відомостей вбачається, що на виконанні у відділі неодноразово перебував виконавчий лист № 2-5399 виданий 10.01.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми в розмірі 500 гривень в період з 28 серпня 2011 року по 01 листопада 2012 року, з 28 серпня 2011 року по 01 листопада 2012 року, 04 червня 2013 року по 06 листопада 2013 року, з 04 червня 2013 року по 06 листопада 2013 року.

З матеріалів справи також вбачається, що 06 листопада 2013 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України було винесено постанову про звільнення майна з під арешту.

Відповідно до ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Як зазначено в ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент розгляду справи) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зняття арешту з майна боржника здійснюється в рамках позовного провадження.

Зважаючи на те, що дії державного виконавця не містять порушень законодавства, який діяв в межах Закону України Про виконавче провадження та його дії були спрямовані на реальне виконання рішення суду, а тому підстав для визнання незаконними дій щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням решту від 14.03.2011 р. у ВП № 25089556; визнання неправомірною та зобов`язання державного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 14.03.2011 у ВП № 25088685, скасування такої постанови та зняття арешту з майна ОСОБА_1 , колегія суддів не вбачає.

За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги, щодо наявності правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції є безпідставними, необґрунтованими й висновків суду не спростовують.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи й підстав для скасування ухвали, не дають.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і її слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: