Справа № 635/3892/20
Провадження № 2/635/2146/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Письменна В.М.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 9843,70 доларів США, що за курсом 26.95 складає 265287,72 грн, судові витрати у розмірі 3979,32 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ОСОБА_1 06.03.2008 уклав з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір №HAE2GA00000045 відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в розмірі 36404 доларів США на термін до 03.03.2028, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач не повернув своєчасно кредитні кошти та банк звернувся до суду. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14.10.2010, зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23.12.2010, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 41138,71 доларів США, що за курсом НБУ у гривневому еквіваленті складає 325403,08 грн, а також судові витрати. У зв`язку з тим, що рішення суду не виконано, за відповідачем утворилась заборгованість на підставі ст.625 ЦК України, у вигляді 3% річних за період після подання позовної заяви 11.04.2009 по 04.05.2020 в розмірі 9843,70 доларів США.

Відповідачем надано відзив, в якому останній зазначає, що умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачений розмір процентів за користування кредитом, який включає в себе ризики знецінення суми позики від інфляційних витрат, відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідача, крім передбачених договором процентів за користування кредитом, 3% річних в сумі 9843,70 дол.США, відповідно позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, враховуючи, що позивач звернувся за стягненням 3% річних відсотків за весь період прострочення платежу, то суд повинен встановити, чи дотримано строки позовної давності. Позивач визначив період для стягнення 3 % річних із 11 квітня 2009 року по 04 травня 2020 року, з позовом звернувся 29 травня 2020 року, тому в задоволенні позову слід відмовити, застосувавши наслідки спливу позовної давності. Зауважив, що пропущення строку звернення до суду без поважних причин є підставою для відмови у позові. Звернув увагу суду щодо не належного засвідчення копій доказів, долучених до позовної заяви, а саме не відповідність їх засвідчення ДСТУ 4163-2003.

Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що рішення Апеляційного суду Харківської області від 23.12.2010 на даний час не виконано, а його ухвалення не свідчить про припинення договірних відносин між сторонами, отже стягнення з відповідача 3% річних у зв`язку з не поверненням суми боргу є обґрунтованим. Зауважив, що докази долучені до позову засвідчені належним чином. Вважав не порушеними строки позовної давності, оскільки строк дії кредитного договіру №HAE2GA00000045 визначено до 03.03.2028.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 2020 року провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в позовні заяви просив розглядати справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до укладеного договору № НАЕ20А00000045 від 06.03.2008р, відповідач отримав кредит у розмірі 29000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 03.03.2028р.

Відповідач, зобов`язання за вказаним кредитним договором, належним чином не виконав, тому виникла заборгованість, яка станом на 20.09.2010р. складає - 41138,71 доларів США., яка складається з наступного: 29188,53 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі простроченим 897,46 доларів; по відсотках за користування 7709,69 прострочених із них 7477,88 доларів, а також прострочені 231,29 доларів США комісійних та нараховану пеню у сумі 4015,20 доларів США.

Вказані відомості встановленні рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14.10.2010, зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23.12.2010, яке набрало законної сили.

Відповідно до розрахунку 3% річних, наданого позивачем, заборгованість відповідача складається з наступного:

з 11.04.2009 по 01.03.2010 28888,57*3%*325(кількість днів у періоді) :365:100=771,68 доларів США;

з 05.03.2010 по 01.03.2011 29123,73*3%*362:365:100=866,53 доларів США;

з 04.03.2011 по 31.12.2011 29359,48*3%*303:365:100=731,17 доларів США;

з 01.01.2012 по 01.03.2012 29359,48*3%*61:366:100=146,80 доларів США;

з 05.03.2012 по 31.12.2012 29592,17*3%*302:366:100=732,53 доларів США;

з 01.01.2013 по 01.03.2013 29592,17*3%*60:365:100=145,93 доларів США;

з 05.03.2013 по 03.03.2014 29822,69*3%*364:365:100=892,23 доларів США;

з 05.03.2014 по 31.12.2015 30025,90*3%*667:365:100=1646,08 доларів США;

з 01.01.2016 по 31.12.2016 30025,90*3%*366:366:100=900,78 доларів США;

з 05.03.2017 по 31.12.2019 30025,90*3%*1095:365:100=2702,33 доларів США;

з 01.01.2010 по 04.05.2020 30025,90*3%*125:366:100=307,64 доларів США;

Загальна заборгованість 9843,70 доларів США за курсом 26,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.05.2020 складає 265287,72 грн.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14.10.2010, зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23.12.2010, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 41138,71 доларів США, що за курсом НБУ у гривневому еквіваленті складає 325403,08 грн, а також судові витрати.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідачем не спростовано твердження позивача, що рішення суду не виконано на даний час.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триває. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу.

Водночас, суд не погоджуєтсья з твердженнями представника позивача, які надані у відповіді на відзив щодо дії кредитного договору до 03.03.2028, оскільки позивач використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, звернувшись до суду.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, враховуючи клопотання відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 3% річних за три роки, що передували зверненню до суду з даним позовом, тобто з 03.07.2017 по 03.07.2020.

Оскільки суд розглядає справу в межах позовних вимог, а позивачем проведено обчислення 3% річних на суму боргу в розмірі 28888,57 доларів США, що складає 28888,57*3%*3 роки=2599,97 доларів США.

За курсом 100 доларів=26 грн.95 коп.( курс відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.05.2009), за яким і просить провести стягнення позивач, заборгованість відповідача, яка складається з 3% річних складає 70069 грн. 19 коп.

Зазначення відповідача про не відповідність засвідчення копій ДСТУ 4163-2003, які додані до позовної заяви, спростовуються матеріалами справи.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір сплачений за пред`явлення позову до суду в розмірі 1050,94 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 3% річних за кредитним договором №HAE2GA00000045 від 06.03.2008, в розмірі 2599 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) доларів США 97 центів у гривневому еквіваленті, що складає 70069 (сімдесят тисяч шістдесят дев`ять) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1050 (одна тисяча п`ятдесят гривень) 94 копійки.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місце реєстрації: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, б.1-д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 30.10.2020.

Суддя Д.М. Савченко