26.10.2020 Справа № 363/3736/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Петранюк П.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Крім того посилалася на те, що відповідач не надає кошти на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того просила визначити місце проживання дитини разом з нею.

Позивачка позов підтримала та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 жовтня 2007 від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, які визнані відповідачем та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти розмірі 1/4 частини від доходів відповідача щомісячно і таким чином позовні вимоги задовольнити.

З цих підстав суд вважає необхідним визначити розмір аліментів в заявленому у позові розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, спору про місце проживання дитини між сторонами немає, дитина постійно проживає разом з матір`ю, підстав вважати, що батьки не дійшли згоди по цьому питанню, у суду не має.

Відтак порушених, оспорюваних або невизнаних прав позивачки в цій частині судом не встановлено, а тому позов в цій частині є недоведеним та на підставі Закону не обґрунтованим, і в його задоволенні слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 259, 265, 268, 279 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 27 жовтня 2007 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис №13- розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу позивачі відновити шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Стягнути щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2019 року до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено 26 жовтня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 05 грудня 2007 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП - НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 06 грудня 2012 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області, РНОКПП - НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя