"05" листопада 2020 р.
Справа № 642/4801/20
Провадження № 2/642/1478/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року Ленінського районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.

з участю секретаря Мотора В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, вказуючи, що подружні відносини з відповідачем припинені, подружнє життя не склалось через різні погляди на сімейні відносини, життя та взаємовідносини в родині. Спільне господарство не ведуть. Шлюб між сторонами фактично припинено, примирення неможливе. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , 1999 р.н., та ОСОБА_4 , 2014 р.н. Шлюб має формальний характер, шлюбні відносини остаточно припинені з 2016 року, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вона наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалою суду від 24.09.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи, що вона з відповідачем з 2012 року проживають окремо, відповідач приходить бачитись з сином, надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак шлюб розпався давно та остаточно, кожен з подружжя давно живе своїм життям.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що дійсно він проживає окремо, у зв`язку з будівництвом будинку, але вважає, що сім`я продовжує існувати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 11.09.1998 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, свідоцтво серії НОМЕР_1 , актовий запис №1431.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , 1999 р.н., та ОСОБА_4 , 2014 р.н., які за усною домовленістю між сторонами будуть проживати з позивачем.

Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин з 2016 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з 2012 року, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.

Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні.

Спір щодо місця проживання та утримання неповнолітньої дитини на даний час відсутній.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказавши, що примирення неможливе, шлюб розпався давно та остаточно, кожен з подружжя давно живе своїм життям, а також суд враховує те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Крім того, за період розгляду даної справи, примирення між сторонами до цього часу не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, оскільки перебування позивача у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, врахувавши при цьому її категоричне заперечення щодо примирення, шлюб сторін необхідно розірвати.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно вимог ст. 113 СК України, суд залишає позивачу прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12-13, 76-81, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11.09.1998 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, свідоцтво серії НОМЕР_1 , актовий запис №1431.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.11.2020.

Головуючий