Справа № 128/1438/18
Провадження № 22-ц/801/1772/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 рокуСправа № 128/1438/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого (судді-доповідача): Копаничук С.Г.

Суддів: Ковальчука О.В., Войтка Ю.Б.,

при секретарі: Богацькій О.М.

учасники справи:

позивач - фізична- особа підприємець ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру у Вінницькому районі, Державний реєстратор Відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації;

треті особи - Державне підприємство «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою», Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридично-земельний союз «Альянс»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду від 31 липня 2020 року, постановлене в приміщенні цього суду під головуванням судді Саєнко О.Б., у цивільній справі за позовом фізичної - особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Вінницькому районі, Державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації, за участю третіх осіб без самостійних вимог - Державного підприємства «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридично-земельний союз «Альянс», про визнання незаконним та скасування наказу Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області в частині затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, площею 1,85 га, для ведення особистого селянського господарства на території Бохоницької сільської ради ОСОБА_2 , витребування земельної ділянки і скасування в Реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності,

В с т а н о в и в :

В червні 2018 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, кадасторового реєстратора відділу Держгеокадастру у Вінницькому районі,державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної реєстрації, за участю третіх осіб без самостійних вимог - Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в частині затвердження проекту землеустрою земельної ділянки площею 1,85 га для ведення особистого селянського господарства на території Бохоницької сільської ради ОСОБА_2 , витребування земельної ділянки і скасування в реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про права власності останнього на цю ділянку, внесеного на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2017 року.

Послався на те, що він у законному порядку на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.2007 року, укладеного між Вінницькою районною державною адміністрацією та ним, набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:007:0001, площею 0,7430га для адміністративно-виробничих потреб-під вирощування декоративних рослин ,виготовив технічну документацію і отримав 23.11.2007 року державний акт на право власності на вказану ділянку, який цього ж дня був зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю, постійного користування землею, договорів оренди за №87. Межі вказаної земельної ділянки були визначені на місцевості, закріплені межовими знаками.

У 2018 року з метою відновлення межових знаків позивач звернувся до ДП « Вінницький науково- дослідний та проектний інститут землеустрою» для виготовлення технічної документації ,проте повідомленням від 22.05.2018 року йому було відмовлено в прийнятті заяви про внесення змін до ДЗК в зв`язку з тим, що належна йому ділянка площею перетинається з іншими ділянками з кадастровими номерами : 0:01:007:0300 - співпадає на 4,2264% ,а з 0:01:007:0339,власником якої є ОСОБА_3 - на 53,4923% площі. Останній придбав земельну ділянку ,площею 1,85 га для ведення особистого селянського господарства за договором купівлі-продажу від 01.12.2017 року у ОСОБА_2 ,який набув її на підставі оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-10358/15-17-СГ від 19.08.2017 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» ,яким надано ділянку з кадастровим номером 0:01:007:0339 у власність ОСОБА_2 . Вважає, що оскаржуваний наказ постановлений всупереч вимогам, зазначеним в ст. ст.78, 79, 81, 92 ЗК України, які регулюють право власності на землю та суперечить вимогам ст. ст.116, 118 ЗК України, які регулюють підстави та порядок набуття права власності громадян на земельну ділянку, оскільки затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Бохоницької сільської ради Вінницького району, яка має ряд помилок, похибок та не відповідає встановленим межам, конфігурації та площі земельної ділянки. Під час виготовлення, проекту землеустрою не враховано вимоги ст.198 ЗК України, яка зобов`язує погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, що не було зроблено, в наслідок чого виник і спір.

Уточнивши позовні вимоги після надання відповідних документів щодо земельних ділянок ,позивач остаточно просив :

-визнати незаконним та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, від 19 серпня 2017 року №2-10358/15-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Бохоницької сільської ради Вінницького району ОСОБА_2 , площею 1,8500 га (кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0339) та передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства.

-визнати недійсним та скасувати запис в Реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку площею 1,85 га, що розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер якої :01:007:0339, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 01.12.2017 року;

- витребувати від відповідача ОСОБА_3 на його на користь земельну ділянку площею 0,3974 га, що складає частину від земельної ділянки площею 1,85 га, розташованої на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер якої :01:007:0339, для ведення особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 01.12.2017 року;

- стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою Вінницького районного суду від 06.11.2018 року до участі в справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_4 ( Т.2 а.с.132-134).

Ухвалою Вінницького районного суду від 14.03.2019 року до участі в справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридично-земельний союз «Альянс» (Т.3 а. с. 220-221).

Рішенням Вінницького районного суду від 31.07.2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а у справі ухвалити нове рішення ,яким його позовні вимоги задовольнити. Зазначив, що суд невірно встановив обставини у справі ,не звернув увагу на те що він у законний спосіб і з дотриманням існуючого на той час порядку на підставі договору купівлі-продажу набув права власності на земельну ділянку площею 0,7430га для адміністративно-виробничих потреб на території Бохоницької сільської ради, отримав на неї Державний акт про право власності, до якого додавався кадастровий план з координатами ділянки на місцевості. Межі земельної ділянки були встановлені(винесені)в натуру і закріплені межовими знаками ,які були передані йому на зберігання. Відтак, послідуючі дії державного управління по розробленню проекту землеустрою та наданні земельної ділянки у власність ОСОБА_2 в 2017 році ,з накладенням її по площі на належну йому ділянку, порушують його права. Підпис на акті про погодження меж земельної ділянки ОСОБА_2 він не вчиняв і висновок експерта це підтверджує. А відтак, оскільки його право власності в закріплених в Державному акті межах виникли раніше, частина земельної ділянки ,площею 0,4288 га, що була надана ОСОБА_2 належить йому на праві власності ,тобто не була вільною , наказ №2-10358/15-17-СГ від 19.08.2017 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 не може являтись законним ,а тому підлягає скасуванню як такий ,що порушує права позивача з відповідними наслідками - витребуванням частини земельної ділянки у ОСОБА_2 ,що накладається на його ділянку ,так як майно вибуло з його володіння поза його волею .

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вважає рішення суду законним обгрунтованим ,а доводи апеляційної скарги безпідставними оскільки за період з 2004 року по 2018 рік існувала постійна динаміка сусідніх земельних ділянок ,які межували з ділянкою апелянта і питання щодо невідповідності графічних координат ділянок не виникало. Вважає, що доводи скаржника про те, що межі надаваної земельної ОСОБА_2 земельної ділянки із ним, як суміжним власником,не узгоджувались , є безпідставними, так як стадія погодження меж земельної ділянки є допоміжною і факт відсутності згоди чи підпису , не є перешкодою для надання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ,позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції . Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, учасників справи ,перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивач, звертаючись до суду з даним позов до декількох відповідачів, допустив протиріччя у визначені правових підстав поданого ним позову, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на положення норм Закону як ст. 387 ЦК України, так і 388 ЦК України, не беручи до уваги , що ці правові норми є взаємовиключними, оскільки регламентують : право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння ( ст.387 ЦК) та право власника на витребування майна від добросовісного набувача ( ст.388 ЦК). При чому суд звертає увагу позивача на те, що суд не наділений повноваженнями визначати, яка саме вимога і в якому обсязі заявлена до конкретного відповідача, оскільки такі дії будуть свідчити про порушення судом принципу диспозитивності. Непогодження меж земельної ділянки, яка знаходиться поза межами населеного пункту, із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідним територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (територіальним органом Держгеокадастру в районах (містах)) в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Також суд виходив із того, що висновок судово- технічного та почеркознавчого дослідження від 01.10.2018 року про вчинення підпису в акті погодження меж у землевпорядній документації ОСОБА_2 не ОСОБА_1 ,а іншою особою, не може бути підставою для спростування слушних доводів представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про те, що вказане не впливає законність набуття ОСОБА_2 земельної ділянки.

Однак із таким висновком погодитись не можна,виходячи із наступного.

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області є територіальним підрозділом органу державної влади .

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18 року .При цьому підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі № 910/21404/17.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд повинен враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин .

Таким чином , встановленню та доведенню позивачем підлягали як обставини того , що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові або визначеній ним компетенції органу,який видав цей акт ), так і порушення у зв`язку з прийняттям цього акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача ,а метою такого захисту є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.

Колегія суддів вважає,що такі обставини були позивачем наведені у позові та доведені допустимими і достатніми доказами,а тому доводи апеляційної скарги є слушними і підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається із позовної заяви,позивач ОСОБА_1 ,як власник земельної ділянки із кадастровим номером :01:007:0001 , заявив позовні вимоги з метою захисту і відновлення порушених прав ,посилаючись на те,що оскаржуваним ним актом індивідуальної дії органу державної влади - ГУ Держгеокадастру ,на підставі якого набув прав на земельну ділянку ОСОБА_2 , ,порушуються його права ,оскільки остання частиною площі накладається на земельну ділянку ,що перебуває у його власності,які просив відновити. При цьому послався обставини,що частина земельної ділянки вибула з його володіння поза його волею. Враховуючи,що вказану земельну ділянку ОСОБА_2 в подальшому продав ОСОБА_4 ,а той подарував її ОСОБА_3 і наслідки відновлення порушених прав позивача можуть торкатися цивільних прав та інтересів колишніх і нинішніх власників суміжної ділянки ,просив залучити їх у якості відповідачів та витребувати свою земельну ділянку у останнього власника.

Разом із тим,з матеріалів справи вбачається,що у 2001 році Державним підприємством « Вінницький регіональний центр державного земельного кадастру» було виготовлено проект відведення земельної ділянки ТОВ «Струм-Агро» для розширення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області.

11.06.2003 року між Вінницькою РДА та ТОВ «Струм-Агро» був укладений нотаріально посвідчений договір оренди земельної ділянки,зареєстрований в реєстрі за №1696 , відповідно до розпорядження Вінницької районної державної адміністрації № 54 від 21.01.2003 року і затверджено проект відведення земельної ділянки ТОВ «Струм-Агро» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бохоницької сільської ради за межами населеного пункту . Земельна ділянка виділена у встановленому законом порядку(т.2 а.с.96-102).

Розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації №72 від 27.01.2005 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду СПД ОСОБА_1 для адміністративно-виробничих потреб - під вирощування декоративних рослин (туї) із земель запасу Бохоницької сільської ради за межами населеного пункту по АДРЕСА_1 та передано ФОП ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку площею 0,7430 га.( т.1 а.с.12-58).Даний проект землеустрою містив, зокрема, акт вибору та обстеження земельної ділянки в натурі ( на місцевості),для відведення ПП ОСОБА_1 для адміністративно-виробничих потреб для вирощування декоративних рослин ( туї) (т.1 а.с.17-20); розпорядження Вінницької РДА від 06.05.2004 №377 про затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування та надання дозволу СПД ОСОБА_1 на розробку технічної документації на дану земельну ділянку ( т.1 а.с.26); експлікацію (т.1 а.с. 27,52); висновок Вінницького районного відділу земельних ресурсів про погодження проекту відведення даної земельної ділянки СПД ОСОБА_1 (т.1 а.с.40); рішення Бохоницької сільської ради Вінницького району 15 сесії 4 скликання від 06.10.2004 « Про надання земельної ділянки в оренду та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки СПД ОСОБА_1 ( т.1 а.с.41); креслення меж контурів угідь в розрізі землекористування ( т.1 а.с.48); план меж зон обмежень і сервітутів земельної ділянки ( т.1 а.с.49); акт встановлення меж земельної ділянки ( т.1 а.с.50); схему земельної ділянки ( т.1 а.с.51); довідку з Вінницького районного відділу земельних ресурсів про присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру 0:01:007:0001 ( т.1 а.с.53); висновок державної землевпорядної експертизи від 12.01.2005 №8 ( т.1 а.с.54-55)

Згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 15.11.2007 року, ФОП ОСОБА_1 купив у Вінницької РДА зазначену земельну ділянку ,кадастровий номер 0:01:007:0001 у визначених межах ( т.1 а.с.56-59). За замовленням ФОП ОСОБА_1 «Вінницьким науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для іншого призначення - адміністративно-виробничих потреб на території Бохоницької сільської ради за межами населеного пункту вул. Дачна с. Бохоники Вінницького району Вінницької області (2007 рік )(т.1 а.с. 59-116, т.3 а.с. 45-110).

23.11.2007 року управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі ФОП ОСОБА_1 видано Державний акт про право власності на вказану земельну ділянку ,що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 87 від 23.11.2007 року. ( т.1 а.с.117)

В квітні 2018 року ФОП ОСОБА_1 замовив у Державному підприємстві "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в АДРЕСА_1 на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області , яку подав 22.05.2018 року до Центру надання адміністративних послуг м. Вінниці для внесення інформації до бази даних ДЗК.( т.1 а.с.118-132). Однак повідомленням державного реєстратора ФОП ОСОБА_5 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру було відмовлено в зв`язку з виявленням перетинів площі з площами ділянок № :01:007:0300 - співпадає на 4,2264% ; :01:007:0339- співпадає на 53,4923% ( т. 1 а.с.132).

В 2017 році товариством з обмеженою відповідальністю « Юридично-земельний союз «Альянс» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки на території Бохоницької сільської ради за межами населеного пункту Вінницького району для ведення особистого селянського господарства .Даний проект землеустрою містив,зокрема, експлікацію, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 14.06.2017( т.1 а.с.208-2014); акт перенесення в натуру (на місцевість); викопіювання з кадастрової карти (плану) ( т.1 а.с.219-220); кадастровий план земельної ділянки( т.1 а.с.221-223).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-10358/05-07-СТ від 19.08.2017 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Бохоницької сільської ради Вінницького район, площею 1,8500 га із кадастровим номером :01:007:0339 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). і надано вказану земельну ділянку у власність гр. ОСОБА_2 . Зобов`язано відділ Головного управління держкомзему у Вінницькому районі внести відповідні зміни в земельно-облікові документи ( т.1 а.с.189).

08.11.2017 року ОСОБА_6 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу (реєстровний № 2982 ) продав належну йому земельну ділянку площею 1,85 га, для ведення особистого селянського господарства на території Бохоницької сільської ОСОБА_4 ,який 01.12.2017 року подарував її ОСОБА_3 на підставі договору дарування ,посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за реєстровим №3258.

Із висновку експертів судово-технічного та почеркознавчого дослідження від 01 жовтня 2018 року №5000/5001/18-21 вбачається , що підпис на акті прийомки-передачі межових знаків та зберігання від 14.06.2017 року виконаний не самим ОСОБА_1 , а іншою особою. ( т.2 а.с.61-65). Згідно висновку експерта №053/18 від 27.09.2018 року «Експертно-юридичної фірми Соломон»,що проводила земельно-технічну експертизу, місце розташування та межа земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , яка надавалась відповідно до Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_5 для адміністративно-виробничих потреб із земель запасу Бохоницької сільської ради за межами населеного пункту вул. Дачна с. Бохоники відповідає місце розташуванню та межам цієї ділянки відповідно до технічної документації із землеустрою, що посвідчують його право власності на земельну ділянку згідно договору купівлі-продажу . Зовнішні розміри по периметру та площі -відповідають, а місце розташування земельної ділянки загальною площею 0,7430 га кадастровий номер :01. 007:0001 відповідно до меж визначених в Державному земельному кадастрі не відповідає місцю розташуванню земельної ділянки, визначеного Технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ФОП ОСОБА_5 , згідно договору купівлі - продажу. Земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0001 згідно меж, визначених в Державному земельному кадастрі, повернута та зміщена в сторону в порівнянні з земельною ділянкою ФОП ОСОБА_1 площею 0,7430 га по Технічній документації 2007 року. Площа несуміщення становить 0,4288 га із зовнішніми розмірами по периметру. Земельна ділянка ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:007:0339, накладається на земельну ділянку ФОП ОСОБА_1 , площею 0,7430 га згідно меж визначених техдокумннтацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу. Площа накладення становить 0,3974 га з зовнішніми розмірами по периметру ( т.2 а.с.68-84).

Із відповіді відділу у Вінницькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.2019 № 363/405-19-0.20 вбачається ,що земельна ділянка, розташована на території Бохоницької сільської ради ,площею 0,74 га, у 2005 році вносилась до Державного земельного кадастру та їй присвоювався кадастровий номер :01:007:001 на підставі довідки Вінницького районного відділу земельних ресурсів №06-169 від 31.01.2005року та Технічної документації із землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 земельної ділянки в оренду ,якої в архіві відділу не виявлено , тому відділ не має можливості надати координати поворотних точок та графічне зображення запитуваної земельної ділянки.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно ст.ст.81,82 ЗК України громадяни України ,а також юридичні особи для здійснення підприємницької діяльності, можуть набувають права власності на земельні ділянки на підставі,зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами .

Відповідно до ч.1,3 ст.125 ЗК України ( в ред. на час придбання ФОП ОСОБА_1 ділянки) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.126 (у тій же ред.) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Стаття 128 ЗК України (в ред. вище) регламентує порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам. Зокрема, зі змісту статті вбачається, що громадяни та юрособи , зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради ,у якій зазначаються бажане місце розташування земельної ділянки, цільове призначення та її розмір. До заяви додається: а) державний акт на право постійного користування землею або договір оренди землі; б) план земельної ділянки та документ про її надання у разі відсутності державного акта; в) свідоцтво про реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності. Місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада, державний орган приватизації у місячний термін розглядає заяву і приймає рішення про продаж земельної ділянки або про відмову в продажу із зазначенням причин відмови. Особам, які подали заяви (клопотання) про придбання (купівлю) земельної ділянки, що не перебуває у їх користуванні, продаж цієї ділянки здійснюється не пізніше 30 днів після розроблення землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності. Рішення місцевої державної адміністрації про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, який підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату є підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації.

Частина 2 ст.134 ЗК (у ред. вище ) регламентувала, що угоди про перехід права власності на земельні ділянки повинні містити, зокрема, предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо).

Відповідно до ст.ст.193,194 ЗК Державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів,зокрема, про місце розташування та правовий режим цих ділянок, розподіл серед власників землі та землекористувачів і призначенням ДЗК є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і

організацій, а також громадян з метою ,зокрема, регулювання земельних відносин, контролю за використанням земель, обґрунтування проектів землеустрою.

Відповідно до ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Зі змісту Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і

зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43( в ред. на час придбання ділянки позивачем) вбачається, що довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акту, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою, зокрема, включає: журнал польових вимірювань; кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; експлікацію земельних угідь згідно з формою 6-зем. (п.1.16) При наданні земельної ділянки у постійне користування до технічної документації зі складання державного акту обов`язково додається копія матеріалів щодо перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки з проекту відведення цієї земельної ділянки, затвердженого в установленому порядку. (п.1.18)

Межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка (п. 2.3) Перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив`язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі ділянки. За результатами виконаних робіт складається

кадастровий план земельної ділянки, який складається в масштабі, який забезпечує чітке зображення всіх елементів і написів. На план наносяться межі земельної ділянки з описом суміжних землевласників і землекористувачів; поворотні точки меж земельної ділянки; лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки(п.п.2.4,2.6)

Як вбачається із матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку на підставі угоди купівлі-продажу земельної ділянки від 15.11.2007 року набув права власності на земельну ділянку на території Бохоницької сільської ради ,площею 0,7430га, кадастровий номер 0:01:007:0001 для адміністративно-виробничих потреб у межах згідно плану ,що є складовою частиною Державного акту про право власності на земельну ділянку ЯД №399609 ,зареєстрованого 23.11.2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

У п.1.7 договору купівлі-продажу зазначено, що відповідно до витягу з бази даних автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру серії ААА 473854,виданого Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» 07.11.2007 року, загальна площа ділянки складає 0,7430 га.

Межі земельної ділянки позивача були визначені на місцевості і закріплені межовими знаками,які передані йому на зберігання. Єдиним суміжним землекористувачем на той час являлось ТОВ «Струм-Агро».

Згодом Законом України № 3613-VI від 07.07.2011 року Земельний Кодекс було доповнено статтею 79- - 1 ,зі змісту якої вбачається,що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Таким чином,станом на час набуття у власність земельної ділянки ОСОБА_2 у 2017 році ,земельна ділянка ФОП ОСОБА_1 була вже сформована по площі,межам, мала кадастровий номер і інформація про неї була внесена в Державний земельний кадастр ,тобто, остання являла собою об`єкт цивільних прав.

Згідно ч.2 ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відтак , ФОП ОСОБА_1 , являючись законним власником земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:007:0001, має право на захист своїх прав власника від будь яких порушень у спосіб , передбачений ЦК України та ЗК України.

Відповідно до ч.ч.2,3 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або

створюють небезпеку порушення прав ;в) визнання угоди недійсною ;г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст.153 ЗК власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним(ст.155 ЗК України)

Згідно ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується ,а власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Разом із тим, ОСОБА_2 набув права власності на земельну ділянку, площею 1,8500 га із кадастровим номером :01:007:0339 - в листопаді 2017 року в порядку ст.116,122 ЗК України шляхом безоплатної передачі її у власність із земель державної і комунальної власності і отримання її для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.1,5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом(ч.5 ст.116 ЗК)

Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 ЗК України.

Вказаний порядок за ст.118 передбачає ,що громадяни,зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування ділянки погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) Відповідний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Рішення про затвердження Проекту є одночасно рішенням про передачу зазначеної земельної ділянку у власність чи у користування

Згідно ст.15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить,зокрема, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру ; проведення державної експертизи землевпорядної документації, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.186-1 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються зокрема,органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,4,5 ст.186-1 ЗК проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до вказаного органу за місцем розташування ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , а останній зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Частиною четвертою статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області є територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, який уповноважений здійснювати передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або у користування для всіх потреб.

Безпосередньо затвердження проєктів землеустрою входить до повноважень ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.

Відповідно до змісту ст.50 ЗУ «Про землеустрій» (на час набуття ділянки ОСОБА_2 ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі,зокрема, формування нових земельних ділянок і погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому ЗК України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають,крім інших документів, письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду ; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи , в порушення ст.198 ЗК України ,при виготовленні землевпорядної документації по відведенню у власність земельної ділянки ОСОБА_2 відсутнє погодження меж із суміжним землевласником ФОП ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах документації такий акт погодження меж відсутній ,а наявний акт прийомки-передачі межових знаків ОСОБА_2 на зберігання від 14.06.2017 року не є актом погодження меж і згідно неоспорюваного висновку почеркознавчої експертизи, підпис на ньому вчинено не позивачем ,а іншою особою. ( т.1 а.с.208)

Оскільки з матеріалами справи підтверджено ,що позивач раніше відповідача ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку ,у межах згідно кадастрового плану до Державного акту про право власності , набув право власності на земельну ділянку :01:007:001, а при погодженні і затвердженні в 2017 році проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 , Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не було належним чином перевірено технічну документацію проекту і звірено її з даними Державного земельного кадастру ,в результаті чого допущено часткове накладення площі земельної ділянки ,що виділялась ОСОБА_2 на існуючу,як об`єкт цивільного права,земельну ділянку ФОП ОСОБА_1 , і накладення становить 0,3974 га ,що становить 53,4923% від усієї площі з зовнішніми розмірами по периметру ,внаслідок чого до частини ділянки ОСОБА_2 без вилучення її у позивача було включено 0,3974 га земельної ділянки останнього і він ,в порушення ст.ст.153,154 ЗК України ,фактично був позбавлений права власності на неї, оспорюваний наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 необхідно визнати незаконним і скасуванню в частині передачі цієї частини ділянки,як такий ,що порушує права позивача .

Тому колегія суддів вважає,що позов в цій частині вимог підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 388 ЦК якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

За положеннями статей 330, 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Враховуючи,що земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,3974 га на підставі частково незаконного наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області безоплатно набув ОСОБА_2 , позивач ,як неволодіючий власник, вправі був витребувати майно у останнього.

Проте,оскільки належні позивачу 0,3974 га земельної ділянки в межах і площі згідно кадастрового плану, на підставі незаконного наказу перейшовши у власність ОСОБА_2 ,були продані в складі його ділянки 08.11.2017 року ОСОБА_4 ,який 01.12.2017 року подарував її ОСОБА_3 ,права позивача підлягають захисту в порядку ст.388 ЦК України ,шляхом витребування майна у добросовісних набувачів,оскільки воно вибуло з володіння власника ФОП ОСОБА_1 не з його волі іншим шляхом.

Зі змісту ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " вбачається ,що у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.

Таким чином,доводи апеляційної скарги є слушними ,позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і у ОСОБА_3 підлягає витребуванню земельна ділянка ,площею 0,0374 га у в межах згідно кадастрового плану до Державного акту про право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 ,а державна реєстрація прав останнього на цю частину земельної ділянки у реєстрі речових прав на нерухоме майно підлягає скасуванню.

Оскільки при ухваленні рішення суд допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права ,неправильно витлумачивши норми закону ,чим порушив норми процесуального права , рішення суду залишатись у силі не може і відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.367,376,382-384 ЦПК України ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду від 31 липня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19 серпня 2018 року № 2-10358/15-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, площею 1,85 га, кадастровий номер :01:007:0339 та передачі її у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, в частині площі земельної ділянки, що накладається на земельну ділянку, надану раніше у власність фізичній-особі підприємцю ОСОБА_5 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №399609 від 23.11.2007 року.

Визнати незаконним та скасувати запис в Реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку площею 1,85 га, що розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер якої :01:007:0339, із цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 01.12.2017 року, в частині земельної ділянки, площею 0,3974 га, надану раніше у власність фізичній-особі підприємцю ОСОБА_5 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №399609 від 23.11.2007 року;

- Витребувати від ОСОБА_3 на користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 із земельної ділянки, площею 1,85 га, розташованої на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :01:007:0339, наданої для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 , земельну ділянку площею 0,3974 га, надану раніше у власність фізичній-особі підприємцю ОСОБА_5 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №399609 від 23.11.2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий : С. Г. Копаничук

Судді: О. В. Ковальчук

Ю. Б. Войтко