Справа № 226/2476/20
Провадження №2/226/872/2020

УХВАЛА

про забезпечення позову

29.10.2020 Димитровський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Салькової В.С., за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно із пред`явленням позову позивачем в окремій заяві висловлено вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту у вигляді заборони розпорядження на:

-автомобіль легковий седан «ЗAЗ-DAEWOO», VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску;

-автомобіль легковий седан «ALFA ROMEO», VIN-код НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , 1998 року випуску;

-житловий будинок загальною площею 30,5 м2, житловою площею 14,3 м2 з господарськими побудовами та спорудами: Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Г-1 вбиральня, Д-1 сарай, №1 паркан, І замощення, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0721 площею 0,0462га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ,

що належать ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В обґрунтування вимоги про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що спірне майно придбане нею з ОСОБА_2 в період шлюбу, наразі він позбавив її права на користування цим майном, між ними немає згоди на поділ майна, і відповідач може продати його, що ускладнить розгляд справи та зробить в подальшому неможливим виконання рішення.

Як встановлено частиною першою статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 в п. 4 роз`яснює, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п.6 вказаної вище постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.09.2020 №222185803 земельна ділянка за кадастровим номером :01:008:0721 площею 0,0462га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок загальною площею 30,5 м2, житловою площею 14,3 м2 з господарськими побудовами та спорудами: Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Г-1 вбиральня, Д-1 сарай, №1 паркан, І замощення, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 12.09.2014.

За таких обставин, враховуючи викладене, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами дійсно виник спір, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у визначений позивачем спосіб в частині накладення арешту у вигляді заборони розпорядження майном на житловий будинок і земельну ділянку.

З урахуванням природи спірних відносин, що виникли між сторонами, способу забезпечення позову, відсутності у суду даних про вчинення позивачем дій щодо зловживання процесуальними правами, підстав для застосування зустрічного забезпечення у відповідності до ст.154 ЦПК України суд не вбачає.

Зміст статті 317 ЦК України передбачає право власника володіти, користуватися та розпоряджатися майном, де під розпорядженням розуміється і відчуження, тому саме заборона розпорядження є належним заходом забезпечення позову у даній справі. Отже, ОСОБА_2 належить право користування спірними об`єктами нерухомості, а розпорядження ними підлягає забороні.

Що стосується вимоги про накладення арешту у вигляді заборони розпорядження майном легковими автомобілями, то суд не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги, виходячи з такого.

Позивачем надано суду витяги з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 28.09.2020 на автомобіль легковий седан «ЗAЗ-DAEWOO», VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску; автомобіль легковий седан «ALFA ROMEO», VIN-код НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , 1998 року випуску.

Разом із тим, вказані витяги не містять відомостей про власника транспортних засобів, отже, не підтверджують належність автомобілів ОСОБА_2 . За таких обставин підстави для накладення арешту на це майно з метою забезпечення позову наразі відсутні.

Керуючись ст.ст.149-152 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони розпорядження майном на земельну ділянку за кадастровим номером :01:008:0721 площею 0,0462га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; та на житловий будинок загальною площею 30,5 м2, житловою площею 14,3 м2 з господарськими побудовами та спорудами: Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Г-1 вбиральня, Д-1 сарай, №1 паркан, І замощення, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

У накладенні арешту у вигляді заборони розпорядження майном щодо автомобіля легкового седану «ЗAЗ-DAEWOO», VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску; та автомобіля легкового седану «ALFA ROMEO», VIN-код НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , 1998 року випуску, відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома, Мирноградському міському відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків) для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання і не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: В.С. Салькова