Справа № 297/2012/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Михайлишин В. М., за участю секретаря Куні О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та її представника адвоката Шалапаюк Віталія Леонідовича до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та її представник за договором адвокат Шалапаюк В.Л. звернулись до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, а саме збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2019 року по справі № 297/1664/18, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Як зазначила позивач та її представник у позовній заяві сторони ніколи не перебували у шлюбі та не проживали однією сім`єю у цивільному шлюбі, не вели спільний побут та домашнє господарство.

Так, рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області у справі №297/1664/18 від 08.05.2018 року відповідача визнано батьком малолітнього ОСОБА_3 та стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

При цьому, після визнання судом відповідача батьком дитини ситуація у стосунках між сторонами та дитиною не змінилась: останній, як і раніше, участі у житті та вихованні дитини не приймає, святкових заходів за участі сина не відвідує, не спілкується з останнім, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

У зв`язку з цим, рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.10.2019 року у справі №297/1539/19 відповідача позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього сина.

Однак, сума стягуваних з відповідача аліментів на утримання спільного малолітнього сина сторін є недостатньою для належного матеріального забезпечення дитини та підлягає збільшенню за рішенням суду у зв`язку із зміною матеріального стану позивача та інших обставин.

Позивач вказує на те, що дитина проживає разом з нею та її батьками, знаходячись на їх утриманні. На даний час позивачу стало складніше самостійно забезпечувати всі потреби сина на необхідному та належному рівні, оскільки її матеріальне становище значно погіршилося через втрату роботи, що була основним джерелом доходів. Єдині кошти, які вона на даний час отримує, це щомісячні виплати допомоги при народженні дитини, які складають близько 860 грн..

Як зазначає позивач, з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів з відповідача, розмір витрат на утримання сина значно зріс, а саме збільшились ціни на продукти харчування, одяг, лікарські засоби та появою у дитини нових потреб.

Натомість, відповідач, крім аліментів, інших додаткових коштів та витрат на утримання дитини не несе, таким чином не дбає про матеріальне забезпечення свого сина.

У зв`язку з наведеним, позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання сина та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18).

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2019 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця м. Берегове, Закарпатської області, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнуто аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексації, починаючи з 06 серпня 2018 року і до повноліття дитини (а.с. 19-20).

В подальшому, рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.10.2019 року позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 21-22).

Статтею 166 Сімейного Кодексу України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав, а саме: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також, Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 247 Сімейного кодексу України - встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», батьки-вихователі є особами, які заміняють батьків, законними представниками своїх вихованців і захищають їхні права та інтереси в органах державної влади, у тому числі судових, як опікуни або піклувальники без спеціальних на те повноважень. Вони не можуть використовувати надані їм права всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років встановлений в розмірі 01 липня 2020 року - 1859 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на даний час 929,50 гривні). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 1859 гривні).

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Встановлено, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття збільшилися витрати на її утримання, якій вже виповнилося 2 роки.

Враховуючи, що позивачу необхідно утримувати неповнолітнього сина, що розмір призначених аліментів стягнутих за рішенням суду від 08.05.2019 року є недостатнім для утримання дитини, тому суд вважає необхідним задовольнити позов та збільшити розмір стягнених аліментів на стягнення у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно рахунку адвоката від 23.09.2020 року № 6/2020 у вказану суму 4400 гривень входять такі послуги як: правовий аналіз наданих клієнтом пояснень, письмових доказів та інших обставин, що мають значення для клієнта, надання з цього приводу клієнту усних юридичних консультацій та роз`яснення положень сімейного законодавства України стосовно порядку збільшення розміру аліментів на утримання дитини - 400 гривень за 1 годину; підготовка проекту позовної заяви за позовом клієнта до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання сина від 23.09.2020 року - 1000 гривень за 3 години (а.с. 16).

Отже, проаналізував надані докази щодо витрат послуг адвоката та їх вартість, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати по справі, а саме за отримання позивачем ОСОБА_1 правової допомоги у розмірі 4400 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України,ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»,абз. 4 п. 17, абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України, ч. 2 ст. 166, ч. 2 ст. 182,ст. 192СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), мешканки АДРЕСА_1 та її представника адвоката Шалапаюк Віталія Леонідовича, мешканця АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Збільшити розмір стягнених аліментів встановлених рішенням Берегівського районного суду від 08.05.2019 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття, починаючи з дня набрання рішеннямсуду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги у розмірі 4400 (чотири тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Суддя Михайлишин В. М.