Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та про звільнення від сплати аліментів на неповнолітню дитину,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачці ОСОБА_2 та просить суд звільнити його від сплати аліментів починаючи з 01.04.2019 по теперішній час, які було стягнуто з нього за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2018, на користь ( ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.03.2018 до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на свою користь, аліменти на утримання на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду й до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилається на те, що перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який було зареєстровано 16.02.2013 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 28.
Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 26.10.2017 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 28 від 09.04.2013.
Одруження з відповідачем видалось не вдалим, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2018 шлюб між сторонами розірвано.
Після розірвання шлюбу, неповнолітній син залишився проживати разом із відповідачем, але позивач зазначає, що не відмовлявся від матеріальної допомоги на утримання сина, але відповідач звернулася з позовом до суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина.
За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2018 по справі № 335/2393/18 з ОСОБА_1 було стягнуто 1/3 часину від усіх видів заробітку на утримання сина. Після винесення рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2018 по справі № 335/2393/18 позивач став сплачувати аліменти на утримання сина за виконавчим листом.
Починаючи з 15.03.2019 неповнолітній син проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні, так як відповідач створила нову родину, внаслідок чого дитину почала залишати своєї матері, яка 15.03.2019 привела його сина йому, щоб він проживав разом з батьком.
Однак, незважаючи на той факт, що неповнолітній син фактично проживає разом із позивачем, відповідач продовжує получати аліменти від нього на його утримання, але витрачає отримані аліменти на свої особисті потреби.
02.09.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по справі № 335/3108/19, за позовом позивача до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення проживання дитини, було винесено рішення, яким позов задоволено.
Таким чином, на теперішній час в судовому порядку було визначено місце проживання неповнолітнього сина разом із позивачем у справі.
На даний час неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем та перебуває на повному його утриманні, а відповідач ніякої участі в утриманні сина не приймає, а тому ОСОБА_1 вважає, що у нього є всі підстави для припинення стягнення аліментів, на користь матері дитини ОСОБА_2 , та є підстави для стягнення аліментів в судовому порядку.
У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання сина, а також безпідставно отримувати аліменти на дитину, які позивач вимушений сплачувати за виконавчим листом, до вирішення в судовому порядку питання припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з даним позовом про припинення стягнення з нього аліментів та про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.
Крім сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачка ОСОБА_2 має неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання своїх батьків вона не сплачує.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2019, було зупинено стягнення за виконавчим листом, виданого на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 06.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття, до ухвалення рішення у даній справі.
Ухвалою судді від 01.11.2019, цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Учасники справи заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.
17.06.2020 відповідачем було подано до суду заяву, відповідно до якої вона просила відкласти слухання справи, у зв`язку з чим її клопотання задоволено судом.
В подальшому, відповідачка ОСОБА_2 , яка належним чином була повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибула, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
21.10.2020 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник третьої особи у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справ також повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2013, та у відповідності із свідоцтвом про народження, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2018 у справі № 335/2392/18, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано, а за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2018 року у справі № 335/2393/18, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 06.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає разом із позивачем ОСОБА_1 .
Частиною 2 статті 18 СК України передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання.
За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
За приписами ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Вимогами ст. 273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Як визначено ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до п. 17, 22 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, являється особа з якою проживає дитина (другий і батьків, опікун або піклувальник, тощо). Сплачені аліменти являються власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини і в її інтересах. При цьому платник аліментів зберігає право здійснювати контроль за цільовим використанням аліментів, що забезпечує дотримання найкращих інтересів дитини.
Таким чином слід прийти до висновку про те, що у разі, якщо батьки дитини проживають окремо та коли особа, з якої стягуються аліменти, починає проживати разом з дитиною, на яку такі аліменти сплачує, та утримує цю дитину, сплата аліментів іншому з батьків, який, відповідно, починає проживати окремо від дитини, втрачає сенс, адже вказані кошти платник аліментів має можливість безпосередньо витратити саме на утримання дитини.
Як встановлено судом, підставою звернення позивача до суду з приводу звільнення від сплати аліментів на користь відповідача стало те, що дитина, на утримання якої з нього раніше були стягнуті аліменти, проживає разом з ним, а не з матір`ю.
Враховуючи те, що сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує, змінився, дитина стала проживати разом з батьком, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення аліментів на дитину, адже стягнення аліментів з того з батьків, з ким постійно проживає дитина, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 181 СК України.
При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України).
При визначенні розміру аліментів суд, на підставі частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 статті 183 СК України).
Оскільки неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком, а ОСОБА_2 є його матір`ю та на неї покладено однаковий з ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд вважає наявні підстави стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 11.10.2019.
Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивачі - у справах про стягнення аліментів відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору.
Зважаючи на викладене, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та про звільнення від сплати аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, які стягнуто рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2018 по справі 335/2393/18, з 01.04.2019.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 11.10.2019.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6.
Суддя І.П. Соболєва