Справа № 311/3360/20
Провадження № 2/311/1139/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2020 року м. Василівка
В С Т А Н О В И В :
22 жовтня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, в якому позивач ОСОБА_1 просить: стягнути з держави Російська Федерація на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 800000,00 гривень.
Ознайомившись з пред`явленим до суду позовом та доданими до нього документами, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху в зв`язку з порушеннями вимог ст.175 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Згідно приписів ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Відповідно ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Як вбачається з вимог ч.1 ст.79 Закону України «Про міжнародне приватне право», пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Згідно п.6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Відповідно ч.6 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Згідно положень ст.5 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про юрисдикційні імунітети держав та їх власності від 02.12.2004 держава користується імунітетом, щодо себе і своєї власності, від юрисдикції судів іншої держави з урахуванням положень цієї Конвенції.
Відповідно до ст. 7 зазначеної Конвенції держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді в суді іншої держави по відношенню до будь-якого питання або справи, якщо вона явно висловила згоду на здійснення цим судом юрисдикції щодо такого питання або справи в силу: a) міжнародної угоди; b) письмового договору; або c) заяви в суді або письмового повідомлення в рамках конкретного розгляду.
Звертаючись із позовом до Російської Федерації, для правильного вирішення спору позивачем ОСОБА_1 не зазначено, чи існує згода компетентних органів держави Російська Федерація на розгляд справи у судах України або міжнародна угода між Україною та Російською Федерацією з цього питання.
Окрім вищевказаних недоліків позовної заяви, суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 звертається із позовом до Російської Федерації, зазначаючи лише адресу для листування, яка є адресою Посольства Російської Федерації в України.
Віденська конвенція про дипломатичні зносини від 18.04.1961 року, ратифікована Україною і Російською Федерацією, та Положення про дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав в Україні, затверджене Указом Президента України від 10.06.1993 року, не містять положень, які надають дипломатичним представництвам іноземних держав повноваження виступати від імені цих держав в судах України.
Однак, слід зазначити, що представництво інтересів Держави в судах України забезпечує Міністерство юстиції (п.3 Про затвердження Положення про Міністерство юстиції України, затверджене постановою Кабінету Міністрів від 02.07.2014 року №228). Такого правового висновку щодо застосування норм права дійшла Велика палата ВС у постанові від 14.03.2018 року у справі №522/3454/16-ц (провадження №14-6цс18).
Аналогічно, Міністерство юстиції Російської Федерації забезпечує, в межах своїх повноважень, представництво та захист інтересів Російської Федерації в судах іноземних держав та міжнародних судових органах.
За таких обставин, позивачу ОСОБА_1 необхідно уточнити особу відповідача, оскільки будь-яка Держава виступає стороною як в міжнародних публічних так і в міжнародних приватно-правових відносинах через відповідні компетентні органи Держави.
Крім того, додані позивачем ОСОБА_1 , до позовної заяви світлокопії документів (довідка в/ч НОМЕР_1 , свідоцтво про шлюб), у наданій виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3897 відсутній її останній аркуш.
Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вказаних недоліків.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, суддя -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених у описовій частині ухвали.
Для усунення недоліків заяви позивачу встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали суду.
Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.
Копію ухвали суду направити позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО