УХВАЛА

про залишення заяви без руху

29 жовтня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з вищевказаною заявою.

Суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що заява про видачу обмежувального припису не відповідає вимогам ч.1 ст.350-4 ЦПК України, відповідно до якої у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено: п. 3 обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана:

1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству";

2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Заявниця посилається на Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тобто на п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України, тоді як п. 3 ч.1 вищевказаного закону визначає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Заявницею не виконано загальні вимоги щодо оформлення заяви, передбачені ст. 175 ЦПК України, а саме:

- п. 2 - не вказано реєстраційні номери облікової картки платника податків заявника та заінтересованих осіб;

- п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надано доказів, що заявниця та заінтересовані особи є членами її сім`ї (за ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки), або родичами до заяви не додано. Суд звертає увагу, що кровні зв`язки осіб підтверджуються документами (свідоцтва про народження, укладення шлюбу тощо), а не схемами, які самостійно складено особами. Спільний побут це сумісне проживання та спільне ведення домашнього господарства, але заява та додані до неї документи не містять доказів або посилання на докази, що сторони проживають (проживали) як одна родина, або проживають разом в одному будинку тощо, оскільки сама заявниця посилається на те, що частки домоволодіння виділені в натурі. Крім того, до заяви взагалі не додані докази, на підтвердження належності часток домоволодіння.

п. 10 відсутнє підтвердження заявника про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Тобто, заявницею в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надано доказів, що підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису.

Також заява не містить обґрунтування об`єднання в заяві вимог щодо видачі приписів стосовна декількох осіб, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного вище, заяву потрібно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Ус