Справа № 428/8107/20
Провадження №2/428/2373/2020
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

05 жовтня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Шубочкіна Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» звернулось до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Розглянувши подану позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною першою статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

У статті 50 ЦК України передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус фізичної особи-підприємця сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Разом з тим відповідно до частини другої статті 3 ГК України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Можна зробити висновок, що надання комунальних послуг є підприємницькою діяльністю для особи, яка надає такі послуги.

Суд зазначає, що юрисдикція спорів, що виникають у сфері надання комунальних послуг, визначається залежно від суб`єктного складу правовідносин, оскільки у разі, коли споживачем послуг є фізична особа, то відповідно до статті 19 ЦПК України такі спори мають розглядатися за правилами цивільного судочинства, а в разі коли споживачем послуг є юридична особа чи фізична особа-підприємець як власники об`єктів нерухомого майна, то за суб`єктним складом, зазначені спори мають розглядатися відповідно до вимог статті 20 ГПК України у порядку господарського судочинства.

При цьому, визначальною ознакою господарського спору у сфері надання комунальних послуг, в разі коли споживачем послуг є юридична особа чи фізична особа-підприємець, є здійснення цими особами на належному їм об`єкті нерухомого майна, якому надаються комунальні послуги, господарської (підприємницької) діяльності.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 09.12.2002 року між позивачем - Державним підприємством «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» та відповідачем Приватним підприємцем ОСОБА_1 - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », було укладено договір про постачання теплової енергії №347, відповідно до якого позивач як постачальник взяв на себе обов`язок щодо постачання теплової енергії у вигляді гарячої води до приміщення вищеназваного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить відповідачу, та в якому відповідач здійснює підприємницьку (господарську) діяльність з роздрібної торгівлі.

Тобто, в даному випадку, відповідач є суб`єктом господарювання, який використовує вищевказане приміщення магазину для своєї підприємницької діяльності.

Таким чином, даний спір виник між суб`єктами господарювання, у зв`язку із здійснення ними господарської діяльності при виконанні ними правочину, у вигляді договору про постачання теплової енергії в гарячій воді.Отже правовідносини, які виникають між ними є господарськими, а тому даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадженні в даній справі.

Згідно із ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд його справи належить до юрисдикції Господарського суду Луганської області в порядку господарського судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 186, 258-261 ЦПК України, статтями 2, 20 ГПК України суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити позивачу, що розгляд його справи належить до юрисдикції Господарського суду Луганської області в порядку господарського судочинства.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалам не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т. В. Шубочкіна