УХВАЛА

02 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 756/3548/16

провадження № 61-9361зно20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 16 січня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , прокуратури міста Києва про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину грошових коштів в сумі 275 000,00 доларів США та 125 000,00 євро, які були вилучені у ОСОБА_1 під час проведення обшуку 10 травня 2011 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину грошових коштів від суми 53 960 000,00 грн, отриманих ОСОБА_1 від ПАТ «Банк Столиця» для погашення кредиту за кредитним договором від 29 вересня 2010 року № 12/172-К-10, що становить 26 980 000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року заяву представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Ѕ частину грошових коштів від 550 000,00 доларів США та 250 000,00 євро, які були вилучені у ОСОБА_1 під час проведення обшуку від 10 травня 2011 року;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 26 980 000,00 грн.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2018 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року та додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 13 215,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану в її інтересах представником ОСОБА_4 , задоволено частково.

Постанову Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2018 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 Ѕ частини грошових коштів від 550 000,00 дол. США та 250 000,00 євро скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь з ОСОБА_1 Ѕ частини грошових коштів від 550 000,00 дол. США та 250 000,00 євро задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 275 000,00 доларів США та 125 000,00 євро.

В іншій частині постанову Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2018 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 670,00 грн судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та касаційної інстанцій.

11 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 16 січня 2019 року за нововиявленими обставинами у даній цивільній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення виявлених недоліків, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали, а саме: уточнення прохальної частини заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, конкретизування підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, у разі пропуску строку на подання заяви - звернення до суду із клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами із зазначенням поважних причин його пропуску, сплати судового збору.

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків заяви, а саме: уточнена заява, клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 січня 2019 року, клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Заява ОСОБА_1 містить підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачену пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України відповідно до якої підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Нововиявленими обставинами, як вбачається зі змісту заяви, є рішення Першої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 березня 2020 року № 675/1дп/15-20, яким притягнуто суддю Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді подання про звільнення його з посади судді. У складі судді ОСОБА_5 були розглянуті справи № 756/8726/16-ц, № 756/14633/17, № 756/10797/15-ц, № 756/3548/16-ц, які стосуються прав та обов`язків ОСОБА_1 .

Заявник просить скасувати постанову Верховного Суду від 16 січня 2019 року та прийняти нову постанову, якою постанову Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2018 року залишити без змін.

Клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами обґрунтоване тим, що у червні 2020 року ОСОБА_1 стало відомо про рішення Першої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 березня 2020 року № 675/1дп/15-20, яким притягнуто суддю Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді подання про звільнення його з посади судді.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 січня 2019 року, що є підставою для його поновлення.

Разом з тим, клопотання про відстрочення сплати судового збору обґрунтоване тим, що наразі ОСОБА_1 проживає в Республіці Молдова та у відповідності до вимог проведення міжнародних платежів, банківські установи Республіки Молдови не приймають вказані (гривневі) реквізити для оплати судового збору і пропонують надати валютні реквізити для оплати судового збору в одній з наступних валют: Молдовські леї або Евро. На сайті валютних рахунків Державної казначейської служби України в переліку відсутня фінансова установа Республіки Молдови, яка забезпечує проведення подібних платежів в державний бюджет України. Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Державної казначейської служби України з метою отримання роз`яснення щодо сплати судового збору, проте Державна казначейська служба України надає відповіді лише на письмові звернення громадян, або на особистому прийомі. На підтвердження вказаних обставин заявник надає звернення до Державної казначейської служби України від 02 жовтня 2020 року.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У частині другій зазначеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Проте, наведені заявником обставини, не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки, лише враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, тому клопотання про відстроченнясплати судового збору за подання заяви не підлягає задоволенню.

У зв`язку з наведеним, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання заяви, визначений в ухвалі Верховного Суду від 22 липня 2020 року, тобто 10 335,00 грн.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків заяви, а саме: для сплати судового збору.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Керуючись статтями 127, 423, 424, 426 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про перегляд постанови Верховного Суду від 16 січня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 січня 2019 року.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява про перегляд судового рішення вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш