Дата документу 03.11.2020
Справа № 501/1001/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И В :

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом в якому просить:

- зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перешкоджати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спілкуватись з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- щомісячно, кожну другу та четверту неділю, з суботи з 0900 години до 20-00 год. неділі з правом перебування дитини в ночі за місцем проживання батька;

- одну неділю взимку та місяць літом (під час відпустки батька та канікул дитини) з правом виїзду за межи міста Одеса;

- в дні народження сина 05 серпня щорічно з 16-00 год. до 20-00 год. (за бажанням дитини);

- в день народження батька ІНФОРМАЦІЯ_4 щорічно з 16-00 год. до 20-00 години (за бажанням дитини);

- щороку в дні державних та церковних свят з 14-00 години до 20-00 години (за бажанням дитини).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22 лютого 2013 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбних відносин з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_4 .

Під час шлюбу позивач разом з відповідачем та їх неповнолітнім сином проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Подружні стосунки з відповідачем, за її особистим бажанням, були припинені в лютому 2019 року. Тоді ж вона разом з сином переїхала на проживання до своїх батьків в АДРЕСА_2 .

На сьогодні відповідач повністю позбавила позивача можливості спілкуватись з сином. Він намагався вирішити питання про зустрічі з дитиною добровільно, оскільки він бажає бачити свого сина, приймати участь в його вихованні. Але на всі його пропозиції відповідно до зустрічей з дитиною, відповідач дає одну відповідь що він поганий батько, якого треба позбавити батьківських прав. Цей факт змусив позивача звернутись до суду за вирішенням питання про усунення перешкод в зустрічах з сином та встановлення порядку зустрічей з дитиною (а.с.2-7).

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не прибули, про причини неявки суду не сповістили, представник відповідача надав заяву в якій просив судове засідання, призначене на 27 жовтня 2020 року провести без його участі та без участі відповідача (а.с.130). Відзив на позов відповідач не надала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, з урахуванням наданого висновку органу опіки та піклування (а.с.134).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 22 лютого 2013 року ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.10). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08.04.2019 шлюб між ними було розірвано (а.с.28-29).

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції в Одеської області 27 березня 2019 року (а.с.11).

Після припинення шлюбних відносин дитина залишилась проживати в сім`ї матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки №40 від 29.03.2019 ОСОБА_1 працює в ТОВ «Элефант» з 19.12.2017 по теперішній час (а.с.12), за місцем роботи характеризується задовільно (а.с.13).

За інформацією Великодолинської селищної ради ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Скарги і заяви від сусідів не надходили (а.с.14,67).

Матеріально-побутові умови проживання ОСОБА_1 задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини, про що спеціалістами служби у справах дітей Овідіопольської РДА було складено відповідний акт обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с.66).

Будь-яких доказів аморальної поведінки позивача, алкогольної, наркотичної залежності, шкідливих звичок, перебування на обліку у лікаря-психіатра чи нарколога судом не встановлено.

За інформацією дитячої поліклініки мати ОСОБА_3 піклується про здоров`я та розвиток дитини, сумлінно виконує рекомендації лікарів по обстеженню та лікуванню дитини (а.с.61).

За інформацією дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №21 «Журавлик» ОСОБА_6 відвідує другу молодшу групу ДНЗ №21, дитина доброзичлива, товариська, має багато друзів. В дошкільний навчальний заклад приходить в чистому одязі та відповідно до погодних умов. Батько ОСОБА_1 , іноді приводив та забирав дитину з садка. ОСОБА_7 скаржився на батька, що він ображає його маму, виганяв їх з дому. Стосунки між дитиною та батьком стримані. Мати ОСОБА_3 звернулася до керівництва дошкільного навчального закладу із заявою не віддавати дитину батькові у зв`язку з тим, що вона звернулась з позовом до суду про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітнього сина ОСОБА_4 (а.с.31,32).

Відповідно до психологічного висновку за матеріалами дослідних робіт з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Чорноморського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 06.09.2019 року у всіх методиках на дослідження батьківсько-дитячих відносин не згадував батька, що свідчить про незадовільні стосунки між ОСОБА_8 та його батьком. У ході бесіди розповів, що батько погано відносився до матері та до нього і що він не хоче жити з батьком та взагалі бачити його (а.с.70-71).

Службою у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області було проведено опитування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого встановлено, що малолітній ОСОБА_8 мешкає разом з мамою, бабусею та дідусем. Його батька звуть ОСОБА_9 . Зі слів дитини, батько часто поводиться агресивно, пиячить та б`є матір у нього на очах. Батько розбив о стіну комп`ютер, телефон матері на очах у дитини. Батько ОСОБА_8 приніс дитині подарунок, у дитячий садочок, пістолет. Зі слів дитини батько в стані алкогольного сп`яніння кричить на нього та матір, залякує їх. Одного разу батько кинув на голову ОСОБА_8 коробку. Хлопчик заляканий батьком, тому бачитись з ним не бажає. ОСОБА_8 краще коли його батька немає разом з ними (а.с.64).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пояснили, що позивач ОСОБА_1 дуже любить свого сина та сумує за ним. З самого малку хлопчика він займався його вихованням, гуляв з ним, спілкувався, навчав життєвим навичкам, тощо. Розлука з сином, неможливість спілкуватись та бачитись з ним спричиняє ОСОБА_1 моральні страждання. Позивач бажає бачити свого сина та приймати участь в його вихованні.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Статтею 159 Сімейного кодексу України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч.1 ст.141, ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Згідно висновку №1-17-754 від 10.10.2019 (а.с.58), виконавчий комітет Чорноморської міської ради як орган опіки і піклування вважає за доцільне прийняти наступний порядок спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною: щомісячно, друга та четверта неділі місяця, з 09-00 години до 11-00 години у присутності матері та за бажанням дитини.

Згідно до ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає, що запропонований виконавчим комітетом Чорноморської міської ради як органом опіки і піклування порядок спілкування батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 буде недостатнім для відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком.

А також з врахуванням того, що між сторонами склалися неприязні стосунки, зустрічі дитини з батьком в присутності матері не призведуть до відновлення теплих батьківських стосунків, а також не забезпечать дитині нормального психологічного стану під час таких зустрічей. Негативний вплив на психоемоційний стан малолітньої дитини та її розвиток спричиняють конфлікти, які виникають між її батьками на ґрунті неприязних стосунків, мимовільним свідком яких є дитина. Таким чином, уникнути впливу вказаних психотравмуючих факторів на дитину можливо шляхом установлення побачень батька з дитиною без присутності матері, але тільки за бажанням дитини.

Крім цього, виходячи з інтересів дитини, враховуючи обставини справи, а також вік дитини, стан його здоров`я, психологічний стан, відсутність достатнього спілкування з батьком тривалий час, суд вважає необхідним перші три місяці після набрання рішенням суду законної сили встановити спосіб участі батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 у формі зустрічей, які необхідно проводити за участю професійного психолога кожну неділю місяця з 10-00 до 12-00 години.

В подальшому, суд вважає за необхідне визначити спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною шляхом побачень щомісячно, кожну другу та четверту неділю місяця з 10-00 до 18-00 години, з правом перебування дитини за місцем проживання батька, з урахуванням та умовою відвідування дитиною гуртків, секцій, інших додаткових занять; в дні народження дитини ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 щорічно, з 12-00 до 16-00 години; в день народження батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щорічно, з 16-00 до 20-00 години. Всі зустрічі мають відбуватись за бажанням та згодою дитини.

Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить йому, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дитини, повністю відповідатиме можливості дитини у повній мірі сприймати піклування кожного з батьків про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити її психоемоційний стан.

Враховуючи, що позивач має право на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, а батьки дитини не знайшли між собою порозуміння щодо зустрічей батька з сином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, але з урахуванням вікових потреб дитини, в силу чого він має дотримуватися певного режиму життя, підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити участь ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у такий спосіб:

- перші три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили зустрічі батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , проводити за участю професійного психолога кожну неділю місяця в період з 10-00 до 12-00 години, а в подальшому:

- щомісячно, кожну другу та четверту неділю місяця з 10-00 до 18-00 години, з правом перебування дитини за місцем проживання батька, з урахуванням та умовою відвідування гуртків, секцій, інших додаткових занять, за бажанням та згодою дитини;

- в дні народження дитини ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 щорічно, з 12-00 до 16-00 години, за бажанням та згодою дитини;

- в день народження батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щорічно, з 16-00 до 20-00 години, за бажанням та згодою дитини.

В іншій частині вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 03 листопада 2020 року.

Суддя