Справа № 128/1968/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороновицької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Вороновицької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просив визначити додатковий строк на прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 - три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Позовну заяву позивач мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матір`ю являється ОСОБА_2 , запис про батька у свідоцтво про народження внесений зі слів матері.

ОСОБА_2 ніколи не перебувала в зареєстрованому шлюбі і інших дітей, крім позивача, ніколи не мала. В дитинстві позивач разом з матір`ю проживали в м. Вінниці, а коли він виріс та створив власну сім`ю разом з дружиною та дитиною залишився проживати в квартирі. Матір в 2003 році придбала будинок в АДРЕСА_1 і знявшись з паспортної реєстрації в м. Вінниці переїхала жити в придбаний будинок, де і зареєструвалася.

Позивач з матір`ю постійно підтримували тісні сімейні стосунки, він часто їздив до неї, допомагав їй у всьому фізично та матеріально, в разі погіршення стану здоров`я мами, доглядав її.

Перед новорічними святами мама вирішила поїхати в гості до своїх знайомих в с. Медвеже Вушко. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 біля с. Медвеже Вушко на автошляху «Вінниця-Жмеринка» сталася ДТП, внаслідок якої матрі позивача - ОСОБА_2 трагічно загинула.

Смерть матері позивача зареєстрована за місцем її паспортної реєстрації в с. Михайлівна, де вона і похована.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, заповіту на яку вона не залишила.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входить нерухоме майно, розташоване на території с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та бажає прийняти спадщину; після смерті матері позивач постійно користується належним їй майном - будинком та присадибною ділянкою в с. Михайлівка.

Раптова смерть матері завдала позивачу важких моральних страждань, він переніс душевне потрясіння, від якого довго не міг оговтатись. Кілька місяців він взагалі не міг думати про будь-які справи, в тому числі, і щодо необхідності вирішення юридичних питань, пов`язаних зі вступом у спадщину.

Крім того, будучи єдиним спадкоємцем своєї матері і безперешкодно користуючись після її смерті спадковим майном, позивач не маючи достатньої правової обізнаності вважав, що вже прийняв спадщину. Отримати своєчасно належну юридичну консультацію з питання спадкування він не міг, оскільки в березні 2020 року були введені карантинні обмеження і він разом з малолітньою донькою ОСОБА_3 , заради безпеки та зменшення ризику зараження, переїхали житі в будинок матері, що в с. Михайлівка, де немає ні юридичних консультацій, ні нотаріусів, будь-яких посадових осіб, які б могли надати правову допомогу. Люди в селі, думкам яких позивач мав підстави довіряти, розповідали йому, що по закінченню 6-ти місяців після смерті матері він повинен буде поїхати в м. Вінницю і оформити спадщину. З цією метою в липні 2020 року позивач з усіма документам приїхав до нотаріуса для оформлення спадщини і дізнався, що оформити в даний час право на спадщину нотаріально не може, оскільки ним вже пропущений 6-ти місячний термін для подання заяви і прийняття спадщини і йому було запропоновано звернутись до суду з заявою про продовження строку на прийняття спадщини.

За наведених обставин позивач звертається до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов підтримує, змін та доповнень не має, просить його задоволити.

Представник відповідача Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з договору купівлі продажу жилого будинку від 28.01.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою О.Д. та зареєстрованому в реєстрі за № 53, ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_2 купила цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.12.2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 59 ти років в с. Медвеже Вушко, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_2 (а.с. 12).

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 , як між матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 9).

Згідно довідок Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 14, 21) ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , разом з нею проживав син, ОСОБА_1 , який доглядав її та здійснив поховання за власний рахунок.

Постановою Вінницької районної державної нотаріальної контори від 21.08.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки він у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини (а.с.22).

Постановою КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 1 серпня до 31 грудня 2020 року на території України установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03. 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Зазначену обставину, в розумінні ч.3 ст. 82 ЦПК України, суд визнає загальновідомою та такою, що не потребує доказування.

Запровадження в країні карантинних обмежень суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, оскільки дана причина пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для останнього на вчинення нотаріальних дій.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Враховуючи, що причина пропуску строку для прийняття спадщини визнана судом поважною, а право позивача на спадщину є доведеним, суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити.

Керуючись ст.ст. 1222, 1272 ЦК України , ст. ст. 4, 10, 76, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Бондаренко