Справа № 2018/2-4010/11
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" жовтня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Єфіменко Н.В.
за участі секретаря Кіріяченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -
встановив:
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явились, подали заяву, в якій клопотання підтримали, просили справу розглянути за своєї відсутності.
Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, подала заяву, в якій проти скасування заходів забезпечення позову не заперечувала, просила справу розглянути за своєї відсутності.
Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явились, подали заяви, в яких проти скасування заходів забезпечення позову не заперечували, просили справу розглянути за своєї відсутності.
Відповідачі за зустрічним позовом Харківська міська рада, Реєстраційна служба Харківського міського Управління юстиції, третя особа Інспекція державного архітектурного та будівельного контролю, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до судового засідання не з`явились, причину неявки не сповістили.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного:
Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про поділ сумісного майна подружжя; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Інспекція державного архітектурного та будівельного контролю про визнання майна особистою власністю, припинення права власності, зобов`язання скасування запису про право власності, поділ сумісного майна подружжя; позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання сумісного боргу подружжя, виключення майна з сумісного майна подружжя, визнання права власності, стягнення суми.
07.10.2011 ухвалою Київського районного суду м. Харкова у цивільній справі №2-4010 у якості заходу забезпечення позову накладений арешт на належні ОСОБА_1 : нежитлову нерухомість, а саме на реконструйовані нежитлові приміщення першого поверху №31-1-:-31-11: 31-13 в літ. «А-6,7» загальною площею 90,2 кв.м., розташовані у будинку АДРЕСА_1 ; нежитлову нерухомість (фрагмент підвалу), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , площею 147,1 кв.м.; нежитлову нерухомість, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 1 128,3 кв.м.; земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,06 га, розташовану на території Лізогубівської сільської Ради на землях садівничого товариства «Світанок`Харківського району (т.1 а.с.69).
18.12.2014 рішенням Київського районного суду м. Харкова первісний та зустрічний позови задовільнені частково; у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 відмовлено (т.6 а.с.118-120).
15.05.2017 ухвалою Апеляційного суду Харківської області у якості заходу забезпечення позову накладений арешт на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 105.4 кв.м. (т.9 а.с.284-286).
26.02.2018 постановою Апеляційного суду Харківської області рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2014 року змінено. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_2 визнане право власності на житловий будинок літ. «А-3» загальною площею 169,1 м2, розташований на земельній ділянці № НОМЕР_2 в садовому товаристві «Світанок» на території Лізогубівської сільської ради Харківського району Харківської області; нежитлові приміщення колишньої квартири АДРЕСА_6 загальною площею 153,3 кв.м. (приміщення 18-1-18-13), автомобіль «Міцубіші пажеро» р.н. НОМЕР_3 , 2007 р.в.. За ОСОБА_1 в порядку розподілу майна подружжя: визнане право власності на: нежитлові приміщення першого поверху №31-1-:31-11, 31-13 загальною площею 90,2 кв.м. в житловому будинку літ. «А-6,7» по АДРЕСА_1 ; нежитлові будівлі літ. «А-1» загальною площею 233, 9 кв.м., літ «Б-2» загальною площею 894,4 кв.м. по АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 105, 4 кв.м.; земельну ділянку № НОМЕР_1 в садовому товариству «Світанок» на Лізогубівської сільської ради Харківського району Харківської області площею 0,060 га; автомобіль «Фольксваген Туарег» р.н. НОМЕР_4 , 2008 р.в.; стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсація вартості спільного майна подружжя у сумі 92 174 грн. 85 коп. (т.10 а.с.161-169).
06.08.2020 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постанова Апеляційного суду Харківської області від 26.02.2018 залишена без змін (т.10 а.с.170-185).
Відповідно ч.7 ст. 158 ЦК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Положеннями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Підставою для скасування заходів забезпечення позову також є випадки, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
З урахуванням викладеного, зважаючи на фактичне виконання сторонами у добровільному порядку рішення у справі, заходи забезпечення позову втратили свою актуальність.
З урахуванням викладеного, заява про скасування заходу забезпечення позову підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 158, 260, 261 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: