Справа № 683/1798/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.
за участі: секретаря судового засідання Поважнюк О.Б.
представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові цивільну справу №6831798/20; 2/683/979/2020 за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах - Хмельницького військового госпіталя (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

Заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах - Хмельницького військового госпіталя (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення ОСОБА_3 , в сумі 9054,57 грн. Свою вимогу обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 визнаний винним в вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме в заподіянні ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, а тому відповідно до ст.ст. 1166, 1206 ЦК України зобов`язаний відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на його лікування.
У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.
Представник відповідача адвокат Сахнюк О.В. у відзиві на позов проти позову заперечив, посилаючись на те, під час вчинення ним злочину перебував у трудових відносинах з СТОВ «Подільський господар-2004», а тому саме останній відповідно до ст.1172 ЦК України має відшкодовувати шкоду, завданою її працівником.
Крім того уважав, що оскільки злочин вчинено в липні 2016 року, трирічний строк позовної давності для звернення з таким позовом сплив.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Сахнюк О.В. підтримав доводи, наведені у відзиві а також стверджував, що прокурором не наведено достатніх підстав для звернення до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах Хмельницького військового госпіталю, у зв`язку з чим позовна заява вже поверталась прокурору під час розгляду кримінального провадження через відсутність підстав для звернення, а тому на його переконання, не підлягає розгляду.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вироком суду встановлено, що 18 липня 2016 року близько 7 год. 00 хв., ОСОБА_1 рухаючись за кермом технічно справного автомобіля марки «DAF» моделі «CF85.430», д.н.з. НОМЕР_2 , із приєднаним напівпричепом самоскидом марки «LAG», д.н.з. НОМЕР_3 , що належать СТОВ «Подільський Господар-2004», зі швидкістю 80 км/год., автодорогою Н-03 сполучення «Житомир-Чернівці- Теребляче», навпроти будівлі магазину «Лідер», що по вул. 1 Травня м. Старокостянтинів, в напрямку вул. Грушевського м. Старокостянтинів, грубо порушуючи вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перевищив дозволену швидкість та при здійсненні роз`їзду із невстановленим досудовим слідством зустрічним автомобілем на заокругленій ділянці дороги, асфальтобетонне покриття якої на той момент було мокрим через дощові опади, маючи об`єктивну можливість побачити транспортний засіб - мотоцикл марки «ZS» моделі «250GS», д.н.з. НОМЕР_4 , на якому сидів ОСОБА_3 та який нерухомо знаходився на краю проїжджої частини дороги поруч із бордюрним каменем, праворуч від напрямку руху вказаного вище автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , проявив неуважність, в результаті чого з необережності допустив занос вправо напівпричепом марки «LAG», д.н.з. НОМЕР_5 , внаслідок чого відбулось зіткнення правого заднього колеса вказаного вище причепу із нерухомим мотоциклом марки «ZS» моделі «250GS», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , спричинивши останньому матеріальну шкоду в розмірі 10 752,09 грн.
Відповідно до довідки - розрахунок командира військової частини НОМЕР_1 на стаціонарному лікуванні знаходився 22 дні ОСОБА_3 , у зв`язку із вказаним кримінальним правопорушенням. Витрати Хмельницького військового госпіталя (військова частина НОМЕР_1 ) на лікування ОСОБА_3 за вказаний період становлять 9054,57 грн.
Довідкою - розрахунок витрат Хмельницького військового госпіталя (військова частина НОМЕР_1 ) на лікування стаціонарного хворого ОСОБА_3 встановлено, що витрати складають: за комунальні послуги 3050,30 грн., за харчування 1173,70 грн., кількість отриманих ліків 3828,61 грн., операцію та наркоз 293,38 грн., аналізів та обстежень 708,58 грн. Всього витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину - стаціонарного хворого ОСОБА_3 за вказаний період складають 9054,57 грн. (411, 60 грн. х 22 ліжко/днів = 9054, 57 грн.)
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.
Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого № 2943 або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Згідно пункту 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Надана довідка-розрахунок, наданий Хмельницьким військовим госпіталем є належним і допустимим доказом.
Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Сахнюка О.В. про те, що ОСОБА_1 вчинений злочин під час виконання трудових обов`язків на посаді водія у ТзОВ «Подільський Господар-2004», а відтак, заподіяна шкода має відшкодовуватись відповідно до вимог ст. ч.1 ст. 1172 ЦК України за рахунок юридичної особи, працівником якої завдано шкоди під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків на ґрунтуються на вимогах закону.
З аналізу змісту ст. ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України убачається, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, і ці витрати не є шкодою в розумінні змісту ч.1 ст.1172 ЦК України та підлягають відшкодування безпосередньо особою, яка вчинила злочин.
Не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на те, що позовна заява прокурора про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 в цьому кримінальному провадженні була повернута прокурору ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 05 грудня 2018 року у зв`язку з не наведенням прокурором підстав для звернення з таким позовом.
Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Прокурором було наведено достатні підстави для звернення до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).
Заява про застосування строку позовної давності також не підлягає задоволенню, оскільки, хоча злочин і мав місце 18 липня 2016 року, проте вирок суду, яким було встановлено вину ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак і обов`язок відшкодувати витрати на лікування, виник лише після набрання ним чинності, тобто 10 березня 2020 року.
За таких обставин, позовні вимоги заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, підлягають задоволенню.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах - Хмельницького військового госпіталя (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , уродженця с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, на користь Хмельницького військового госпіталя (військова частина НОМЕР_1 ) (р/р: НОМЕР_6 , код ЄДРПУ 07848549 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172) на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 , кошти в сумі 9054 (дев`яносто тисяч п`ятдесят чотири ) гривень 57 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , уродженця с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), місце знаходження: АДРЕСА_1 , .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Шепетівським МРВ УМВС України від 26.08.2005 року.

Суддя: