Справа № 522/3688/20
Провадження №2/522/4034/20
УХВАЛА

про повернення позову

03 листопада 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою між співвласниками, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, 04.03.2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою між співвласниками.

Ухвалою суду від 05.03.2020 року позов було залишено без руху з наданням позивачу часу на усунення недоліків позову.

Поштова кореспонденція була повернута до суду із відміткою отримання 11.04.2020 року. Однак, враховуючи строки доставки кореспонденції в межах міста Одеси, позивач у встановлений строк не усунула вищенаведених в ухвалі недоліків. При цьому, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 05.03.2020 року у строки, встановлені судом, від позивача також не надходило.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що позивач не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для її повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення заяви без руху, приходжу до висновку, що позивачем у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 05.03.2020 року.

Водночас, як передбачено положеннями ч.3 ст. 185 ЦПК України в новій редакції, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаються неподаною і повертається заявникові.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід повернути позивачу, роз`яснивши при цьому право останнього на повторне звернення із даним позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 185, 260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою між співвласниками - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя: Домусчі Л.В.