ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року

Справа № 646/3125/17

Провадження № 22-ц/818/4627/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2019 року (суддя Єжов В.А.), -

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

12 лютого 2018 року від представника позивачки ОСОБА_1 ТОВ «Юридична компанія «Право та справедливість» надійшла уточнена позовна заява про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та внесення змін до Свідоцтва про право на спадщину за законом з перерозподіленням спадкового майна померлого ОСОБА_8 в 1/3 частках.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Німеччині помер син позивачки - ОСОБА_9 , після смерті якого відкрилася спадщина: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , грошові кошти у сумі 192538,70 грн. у ПАТ «ВіЕйБі Банк» та недоотримана пенсія у розмірі 54753,60 грн. На 1/2 частину належної вказаної квартири ОСОБА_9 склав заповіт на користь ОСОБА_6 , яка є рідною сестрою спадкодавця. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 є вона, її чоловік ОСОБА_7 та донька померлого - ОСОБА_2 . Позивач звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С. 20.12.2017 їй видано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Інші спадкоємці ОСОБА_7 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Наявність тяжких хвороб у позивачки, її похилий вік, а також проживання у Німеччині, тобто за межами України свідчать про об`єктивні причини та перешкоди, що стали підставою пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на вказані обставини, просила суд вважати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини терміном на три місяці, а також внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом з перерозподіленням спадкового майна померлого ОСОБА_8 в 1/3 частках.

09 серпня 2018 року від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшла позовна заява про зменшення позовних вимог, якою позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та внесення змін до Свідоцтва про право на спадщину за законом заявлено лише до відповідачки ОСОБА_2 в особі представника відповідачки ОСОБА_3 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_8 , померлого у Німеччині 04 липня 2016 року, терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наведені позивачем причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки призвели до неможливості подати заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, а пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Оскільки ОСОБА_1 після смерті свого сина ОСОБА_8 спадщину не прийняла, правові підстави для вирішення питання про внесення змін до Свідоцтв про право на спадщину за законом та перерозподілу спадкового майна померлого ОСОБА_8 в 1/3 рівних частках є передчасним, а після набрання даним рішенням суду законної сили, позивач не буде позбавлена права звернутися із відповідною заявою про видачу нових свідоцтв про право на спадщину, до нотаріуса, до повноважень якого належить визначення часток у спадковому майні між всіма спадкоємцями.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення змінити, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині внесення змін до Свідоцтва про право на спадщину за законом задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про внесення змін до Свідоцтва про право на спадщину за законом є небгрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що відповідно до ст.1300 ЦК України за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину за вимогою одного із спадкоємців.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судове засідання апеляційного суду сторони та інші учасники справи не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Представник позивача ОСОБА_4 завчасно отримав повістку про виклик у судове засідання, призначене на 29 жовтня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т.3 а.с. 42) .

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких вона просить судове засідання, призначене на 29 жовтня 2020 року провести за відсутності позивачки та її представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, свого представника до суду не направила.

Судові повістки, направлені на адресу відповідача та її представника ОСОБА_3 повернулися до суду без вручення з причин відсутності адресата за вказаною адресою (т.3 а.с.43-44)

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та інших учасників справи, повідомлених завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог про внесення змін до Свідоцтва про право на спадщину, тому в частині визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судом апеляційної інстанції не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Німеччині помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано та зареєстроване 07.07.2016 відділом ЗАЦС Дауна за реєстраційним номером S 210/2016, після смерті якого відкрилась спадщина.

В склад спадщини ввійшло наступне майно: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , грошові кошти у розмірі 192538,70 грн. в ПАТ «ВіЕйБі Банк» та невиплачена пенсія у розмірі 54753,60 грн.

За життя, спадкодавець ОСОБА_9 залишив заповіт від 25.06.2912, яким всю належну йому частину квартири заповів ОСОБА_10 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є батьки померлого: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_2 , що не заперечується сторонами у справі.

Як вбачається з копії спадкової справи № 21/2016, заведеної після смерті ОСОБА_8 , відповідачі ОСОБА_7 , ОСОБА_2 у встановлений законом строк подали заяви приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Мангушевій О.С. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом.

Листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мангушевої О.С. від 10.01.2017 № 03/02-14 позивача ОСОБА_1 повідомлено про необхідність звернення до суду з питань продовження строку для прийняття спадщини або оформлення права на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мангушевої О.С. від 20.12.2017 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вона не подала заяву у встановлений законом строк та не надала документи, що підтверджують, що на час відкриття спадщини спадкоємець постійно проживав із спадкодавцем.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (стаття 1278 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1280 ЦК України встановлено якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Беручи до уваги те, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вона у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, а додатковий строк для прийняття спадщини визначено оскаржуваним рішенням, ОСОБА_1 на час розгляду справи не можна вважати такою, що прийняла спадщину, оскільки додатковий строк для прийняття спадщини відліковується від дня набрання чинності вказаним рішенням.

Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України.

Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.

На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являться інші спадкоємці.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.п. 7,8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи наведене, право звернення до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину у позивача, як спадкоємця померлого, виникає лише після прийняття спадщини в наданий судом додатковий строк.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги про внесення змін до Свідоцтв про право на спадщину є передчасними, оскільки у визначений судом додатковий строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач не мала можливості, а відсутність згоди інших спадкоємців внести зміни до свідоцтв про право на спадщину може бути підтверджена лише після такого звернення.

Отже, лише факт подання ОСОБА_1 нотаріусу у визначений судом додатковий строк для прийняття спадщини відповідної заяви та відсутність згоди інших спадкоємців внести зміни до свідоцтв про право на спадщину надасть позивачу підстави для звернення до суду за захистом своїх прав спадкоємця.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а лише зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції в частині залишення вимог про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину без задоволення та невірного тлумачення діючого законодавства.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині, що переглядається апеляційним судом без змін.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 81, 141, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2020 року.