Справа № 496/4042/20
Провадження № 2/496/1846/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя її та відповідача: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,70 кв.м, житловою площею 63,00 кв.м, та автомобіль «Renault Kangoo», 1999 року випуску; визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію, що становить Ѕ частину вартості вказаного автомобіля, та судові витрати по справі, посилаючись на те, що шлюб між ними розірвано, а за час шлюбу ними за спільні кошти було придбано вказаний житловий будинок та автомобіль, які відповідач в добровільному порядку розділити відмовляється.

Разом з позовною заявою позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на спірний житловий будинок та автомобіль, а також заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна.

При цьому посилається на те, що заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29.01.2019 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За час шлюбу ними у 2015 році було придбано спірний житловий будинок, договір купівлі-продажу оформлено на відповідача. Крім цього, вони також придбали спірний автомобіль, право власності на який також зареєстроване за відповідачем. Угоди про добровільний поділ майна між нею та відповідачем не досягнуто та на даний час вона має підстави вважати, що відповідач може розпорядитися вищевказаним майном та відчужити його на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить, або навіть унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вживати передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

В порушення вказаних вимог, в заяві про забезпечення позову не вказано: ціну позову, про забезпечення якого просить заявниця; пропозиції заявниці щодо зустрічного забезпечення відповідно до вимог статті 154 ЦПК України.

Крім того, як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте заявницею не обґрунтовано необхідність застосування заходів забезпечення позову; не наведено в заяві та не надано доказів того, що відповідач намагається відчужити вказане майно, у зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а викладені в заяві про забезпечення позову доводи лише описують обставини, які стали підставою спору між сторонами.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог п. 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, а тому вона підлягає поверненню заявниці.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 154, 260, 261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заявниці ОСОБА_1 повернути заяву про забезпечення позову.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра