1Справа № 335/4437/20 2/335/1588/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Єфремової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Богославського В.А. звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Вознесенівський ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що у березні 2020 року ОСОБА_1 отримала з Вознесенівського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2020, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 2690 від 12.09.2019, який вчинено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 для задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 20 406 436,18 грн.

ОСОБА_1 вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 2690 від 12.09.2019 є незаконним, вчиненим з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, відкрито неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого документу про звернення стягнення на майно боржника.

Так, оскаржуваний виконавчий напис № 2690 від 12.09.2019 року виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 28.04.2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. за реєстровим № 1125 передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, вирішено задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі:

заборгованість за кредитом - 81 080, 35 доларів США;

заборгованість за відсотками - 1 77 984,33 долари США;

комісія - 17 510,00 доларів США;

пеня - 506 802,58 долари США, а всього 783 377,26 доларів США, шо за курсом НБУ на 04.07.2019 становить 20 402 936,18 грн.

Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500 грн., на загальну суму 20 406 436,18 грн.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підверджують бзспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Так, з оскаржуваного виконавчого напису не вбачається безспірпірність вимог стягувача - АТ КБ «ПриватБанк» до боржника ОСОБА_1 , а навпаки підтверджується протилежне.

Так, неможливо встановити за яким основним зобов`язанням здійснюється стягнення, так як реквізити кредитного договору та хто є боржником за ним не зазначено.

З суми заборгованості вбачається, що пеня більше ніж в 6 разів перевищує суму тіла кредиу та розрахована у доларах США, що відповідно не свідчить про безпірність таких вимог, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно рперевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Крім того, з виконавчого напису незрозуміло за який період здійснюється стягнення та коли стягувач набув права вимоги до боржника, хоча зазначення такої обставини є обов`язковою умовою для вчинення напису. Відтак нотаріус під час вчинення виконавчого напису не пересвідчився в тому, що з дня виникнення права вимоги не минуло трьох років, а відповідно і не сплив строк позовної давності.

Крім того, ОСОБА_1 в порушення вимог ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» не отримувала від стягувача вимогу про усунення порушення із заначенням розрахунку боргу та попередженням про вчинення виконавчого напису у разі її невиконання, що є обов`язковою підставою для вчинення виконавчого напису.

З вимог про стягнення непі, з урахуванням такого розміру який зазначено в виконавчому написі, який перевищує в 6 разів тіло кредиту підтверджується, що строк позовної давності щодо стягнення пені сплив та розрахунок здійснено поза межами річного строку та у такому великому розмірі, що не відповідає нормам кредитного договору та загальним нормам ЦК України щодо виконання зобов`язань.

Крім того, у стягувача - АТ КБ «ПриватБанк» відсутнє право вимоги, оскільки стягувач - АТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до ОСОБА_1 з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки на який він наразі має намір звернути стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

Так, у лютому 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2011 року у справі № 2-56/11 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Орджонікідзевського РВ ЗГУ МВС України в Запорізькій ооласті в особі сектору громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, передання в управління банку предмета іпотеки, надання права банку на розпорядження предметом іпотеки, виселення, зняття з реєстрації - задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним 28.04.2007 із ЗАТ КБ «ПриватБанк, у сумі 105 481,47 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 834 358,43 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 28.04.2007, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 1125, на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , шляхом застосування процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати на оплату судового збору (державного мита) в сумі 1 700 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного заоезпечення судовою процесу в сумі 30 грн.,а всього 1 730,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06 червня 2011 року вказане рішення залишено без змін.

Тобто, АТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договром №ZPCOGA00000648 від 28.04.2007 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» звертався в межах даного кредитного договору ще й з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Так, рішенням Орджонікідзевеького районного суду м.Запоріжжя від 12.02.2020 у справі №467/1358/15-ц позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZPCOGA00000648 від 28.04.2007 у розмірі 49 492,26 долари США, що за курсом НБУ станом на 16.04.2015 еквівалентно 1 077 941,42 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто судові витрати у розмірі 511,56 грн. Дане рішення не набрало законної сили, оскільки обома сторонами оскаржено до Запорізького апеляційного суду.

З урахуванням зазначеного та виходячи з того, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не пересвідчився в безспірності вимог стягувача до боржника, яка на сьогодні не узгоджена сторонами, оскільки існує декілька рішень суду щодо вказаних спірних правовідносин, які виникли між тими ж сторонами, а також напис був вчинений поза межами строку позовної давності, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2690, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 12.09.2019, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_4 на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 783 377,26 доларів США, що за курсом НБУ на 04.07.2019 року становить 20 406 436,18 грн. Стягнути з відповідача судові витрати за подання цього позову.

Разом з позовною заявою ОСОБА_4 в особі представника - адвоката Богославського В.А. було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою судді Орджонікідзевеького районного суду м.Запоріжжя від 27 травня 2020 року заяву ОСОБА_4 , в інтересах якої діє представник - адвокат Богославський В.А. про забезпечення позову задоволено.

Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 61413153, яке перебуває в провадженні Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на підставі виконавчого напису, вчиненого 12.09.2019 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, який зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 2690, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_5 , за договором іпотеки, який посвідчено 28.04.2007 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. за реєстровим № 1125, та передана в іпотеку АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою судді Орджонікідзевеького районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи.

Витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. копію нотаріальної справи за вчиненим нею виконавчим написом № 2690 від 12.09.2019 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності боржнику ОСОБА_5 та задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 20 406 436, 18 грн.

12.06.2020 на виконання ухвали Орджонікідзевеького районного суду м.Запоріжжя від 27 травня 2020 року від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. до суду надійшли витребувані документи.

18.06.2020 до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на позовну заяву у якому АТ КБ «Приватбанк» зазначає про те що виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства, оскільки для вчинення виконавчого напису нотаріусу було подано усі необхідні документи відповідно до Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Крім того, оскільки позивачем частково проводилась оплата боргу, що свідчить про переривання строку позовної давності, нотаріусом вчинено виконавчий напис у межах строку, передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

З урахуванням зазначеного, АТ КБ «ПриватБанк» просить відмовити у задоволені позову та справу розглянути без участі представника АТ КБ «ПриватБанк».

06.07.2020 року до суду від третьої особи - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких нотаріус зазначає про те, що позовні вимоги задоволнню не підлягають, оскільки для вчинення виконавчого напису їй були надані усі необхідні документи що підтверджують безпірність заборгованості, докази направлення вимоги на адресу боржника. Також зазначено про те, строк передбачений ст. ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» не є позовною давністю, оскільки відповідна дія виступає як окремий (позасудовий) спосіб захисту цивільних прав, тому він відраховується з моменту закінчення строку дії договору, а у разі, якщо такий строк не визначено - з моменту направлення боржнику вимоги про усунення порушень.

Ухвалою Орджонікідзевеького районного суду м.Запоріжжя від 29 липня 2020 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням.

Ухвалою Орджонікідзевеького районного суду м.Запоріжжя від 24 вересня 2020 року витребувано з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 2-56/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Орджонікідзевського РВ ЗГУ МВС України в Запорізькій області в особі сектору громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, передання в управління банку предмета іпотеки, надання права банку на розпорядження предметом іпотеки, виселення, зняття з реєстрації.

Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.10.2020.

20.10.2020 на виконання ухвали Орджонікідзевеького районного суду м.Запоріжжя від 24 вересня 2020 року було надано цивільну справу № 2-56/11.

Належним чином повідомлений по місце, дату та час судового засідання позивач у судове засідання не з`явився, проте від представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Ткаченка С.П. надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача та зазначено про те, що він напалягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Належним чином повідомлений по місце, дату та час судового засідання відповідач - АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, проте у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за відсутності представника Банку.

Належним чином повідомлена по місце, дату та час судового засідання третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Належним чином повідомлена по місце, дату та час судового засідання представник третьої особи - Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на те, що представники сторін по справі звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутність, а неявка в судове засідання третьої особи не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність всіх учасників, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, які є достатніми для прийняття рішення.

Відповідно ст. 247 ЦПК України, у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини по справі та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

28 квітня 2007 року між ОСОБА_4 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №ZPCOGA00000648. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 93 530,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 квітня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 28 квітня 2007 року між ОСОБА_4 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечепуренко Г.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №1125, відповідно до умов якого, ОСОБА_4 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

12.09.2019, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису на копії Договору іпотеки №б/н від 28.04.2007, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечепуренко Г.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №1125, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPCOGA00000648 від 28 квітня 2007 року у розмірі 783 377,26 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 04.07.2019 еквівалентно 20 406 436,18 грн.

12.09.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 2690 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 28.04.2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. за реєстровим № 1125 передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі:

заборгованість за кредитом - 81 080, 35 доларів США;

заборгованість за відсотками - 1 77 984,33 долари США;

комісія - 17 510,00 доларів США;

пеня - 506 802,58 долари США, що всього становить 783 377,26 доларів США, та за курсом НБУ на 04.07.2019 становить 20 402 936,18 грн.

Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500 грн.

Всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису становить 20 406 436,18 грн.

Як зазначено у виконавчому написі, строк, за який проводиться стягнення - 12 років 2 місяці шість днів, а саме з 28.04.2007 по 04.07.2019.

Підставою вчинення вказаного виконавчого напису стали документи, що подані представником банку до приватного нотаріуса: заява про вчинення виконавчого напису від 09.09.2019 № б/н, кредитний договір, договір іпотеки квартири, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, фіскальний чек про оплату послуг поштового зв`язку, опис вкладення в цінний лист, виписка з особового рахунку боржника, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та довіреність банку на особу, яка подавала вказані документи.

За загальним правилом, який визначено статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перш статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що на момент вчинення виконавчого напису від 12 вересня 2019 року зазначена Банком заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором №ZPCOGA00000648 від 28 квітня 2007 року не була безспірною, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення заборгованості чи про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

У постанові від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц ВПВС висловлено правовий висновок, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, який змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився, тому пред`явлені до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий висновок узгоджується і з висновком, викладеним у постанові ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, ще у лютому 2009 року АТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Орджонікідзевського РВ ЗГУ МВС України в Запорізькій ооласті в особі сектору громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, передання в управління банку предмета іпотеки, надання права банку на розпорядження предметом іпотеки, виселення, зняття з реєстрації (Справа № 2- 56/11).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2011 року позов було задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором укладеним 28.04.2007 з ПАТ КБ «ПриватБанк, у сумі 105 481,47 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 834 358,43 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 28.04.2007, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 1125, на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , шляхом застосування процедури, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати на оплату судового збору (державного мита) в сумі 1 700 грн. та витрати на оплату інформаційно- технічного заоезпечення судовою процесу в сумі 30 грн., всього 1 730,00 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 06 червня 2011 року.

Враховуючи наведене, АТ КБ «Приватбанк», звернувшись у 2009 році до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, використав право вимагати дострокове повернення усієї суми кредиту за порушення умов договору, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, комісії та пені, відповідно до статті 1050 ЦК України.

З огляду на викладені обставини, позивач не може вимагати сплати відсотків та комісії нараховані на підставі умов договору після ухвалення 11.03.2011 судового рішення, оскільки його строк виконання змінився достроковим стягненням, яке здійснено на підставі рішення суду.

Так, відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2011 року заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором становить 105 481,47 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 834 358,43 грн.

Відповідно до виконавчого напису нотаріуса № 2690 від 12.09.2019 загальний розмір заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором становить 783 377,26 доларів США, шо за курсом НБУ на 04.07.2019 еквівалентно 20 406 436,18 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 81 080, 35 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 1 77 984,33 долари США, комісії у розмірі 17 510,00 доларів США, пені у розмірі 506 802,58 долари США.

Згідно виконавчого напису, строк за який проводиться стягнення становить 12 років два місяці шість днів, а саме з 28.04.2007 по 04.07.2019. Вказані обставини свідчать про те, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис на суму заборгованості, яка розраховувалась Банком і після ухвалення рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи те, що АТ КБ «ПриватБанк» було змінено строк виконання зобов`язання за кредитним договором, шляхом звернення до суду з позовом у 2009 році, у АТ КБ «ПриватБанк» припинилося право нараховувати передбачені кредитним договором відсотки, проте Банк продовжував їх нараховувати, що свідчить про те, що зазначена у виконавчому написі нотаріуса від 12.09.2019 заборгованість не є безспірною.

Крім того, у ПАТ КБ «ПриватБанк» припинилось право нараховувати і пеню, строк позовної давності якої, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, становить один рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса від 12.09.2019 розмір пені, яка є різновидом неустойки, перевищує основну заборгованість за кредитом більше ніж у шість разів, що не може свідчити про безумовну безспірність заборгованості. Крім того, вказана пеня розрахована поза межами річного строку позовної давності.

Крім того, судом встановлено, що 2015 році АТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZPCOGA00000648 від 28.04.2007 (Справа №467/1358/15-ц).

Рішенням Орджонікідзевеького районного суду м.Запоріжжя від 12.02.2020, яке не набрало законної сили, у справі №467/1358/15-ц позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZPCOGA00000648 від 28.04.2007 у розмірі 49 492,26 долари США, що за курсом НБУ станом на 16.04.2015 еквівалентно 1 077 941,42 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто судові витрати у розмірі 511,56 грн.

Усі вищезазначені обставини свідчать про те, що заборгованість ОСОБА_4 перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №ZPCOGA00000648 від 28.04.2007 не є безспірною.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

З урахуванням того, що визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» є підставою для закінчення виконавчого провадження, на підставі ч.1 ст.158 ЦК України суд доходить до висновку про необхідність скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою судді Орджонікідзевського районного суд м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року у даній справі, оскільки вони є такими, що відпали.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 261,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89,141,158,261,263-265,268,273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2690, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 12 вересня 2019 року про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_4 на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 783 377,26 доларів США, що за курсом НБУ на 04.07.2019 становить 20 406 436 гривень 18 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривень 20 копійок.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року (справа № 335/4437/20, провадження № 2-з/335/51/2020), у вигляді зупинення стягнення виконавчого провадження № 61413153, яке перебуває в провадженні Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на підставі виконавчого напису, вчиненого 12.09.2019 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, який зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 2690, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_5 , за договором іпотеки, який посвідчено 28.04.2007 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. за реєстровим № 1125, та передана в іпотеку АТ КБ «Приватбанк»

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , код РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського буд. 1д, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Центральна буд. 6 офіс 9).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місце знаходження: 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів буд. 6).

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Суддя К.В. Гашук