Справа № 472/1353/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

представника позивача Чабанової А.О. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Дмитренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Служби в справах дітей Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

21 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є батьком малолітніх дітей: синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Матір`ю дітей є ОСОБА_2 .

Найменший син ОСОБА_6 є дитиною, яка тяжко хворіє та потребує постійного обстеження й лікування. Дитині згідно консультаційного висновку від 24.07.2019 року ДУ «Інститут Серця МОЗ України» встановлений діагноз: подвійне відходження магістральних судин від правого шлуночка, тетродний тип. Невелика тристулкова недостатність. Гіпоплазія стовбура та гілок легеневої артерії. Вторинний дефект міжпередсердної перетинки.

Через вказану ваду здоров`я син потребує особливого догляду, належного харчування, помірних фізичних навантажень, амбулаторного лікування під наглядом лікаря, постійного прийому ліків, в перспективі хірургічного лікування.

Починаючи з 2013 року і по теперішній час мати дітей періодично самоусувається від виховання та утримання дітей, не цікавиться їх належним фізичним та духовним розвитком, станом здоров`я, не переймається потребою дитини у навчанні і соціальної адаптації до самостійного життя.

Вчиняє економічне, психологічне та фізичне насильство стосовно дітей.

Зловживає спиртними напоями, як наслідок часто покидає дітей і не ночує вдома.

Найменшого хлопчика, який тяжко хворіє від народження, під час грудного годування вживала алкоголь. Тому дитину перевели на штучне вигодовування. Не поїхала разом із дитиною до Києва 17.07.2019 року на планове обстеження.

Мати не піклується про належні умови проживання дітей, про чистий одяг та білизну. На відповідачку не діють прохання та бесіди батька і родичів дітей, так само як і бесіди зі сторони служб у справах дітей, співробітників поліції, а виклики до суду взагалі ігноруються.

Крім того, 01.10.2019 року відповідач вчинила домашнє насильство в сім`ї на очах у дітей, а саме з 11 по 15 жовтня 2019 року відповідач отримавши кошти - соціальну допомогу на дітей, покинула будинок, де проживають діти і пішла в невідомому напрямку. П`ять днів діти були на піклуванні у батька та баби. Причому за ці дні відповідач жодного разу не подзвонила, бо свій телефон залишила вдома, не поцікавилась життям і здоров`ям дітей. А коли повернулася ввечері і почала обіймати дітей мала брудний вигляд, несвіжий подих. Як наслідок на наступний день найменший син захворів, за рекомендацією лікаря батько з ним провів обстеження в лікарні після чого поїхав на лікування разом з сином до м. Миколаєва. Під тиском обставин, позивач, зважаючи на те, що сам має організувати час і на догляд за дітьми і працювати, бо мати дітей не залишила дітям кошти на харчування і ліки, був змушений підписати згоду на відібрання найменшого сина ОСОБА_6 до тимчасового поміщення до Будинку маляти м. Миколаєва.

Все вищевказане обумовлює необхідність подачі в інтересах дітей даного позову про позбавлення матері батьківських прав.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача Чабанова А.О. вимоги позову підтримала повністю та з тих же підстав. Зокрема суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 вихованням дітей не займається, не цікавиться їх станом здоров`я та розвитком, неналежно виконує свої батьківські обов`язки, зловживає спиртними напоями.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила що народила меншого сина ОСОБА_6 восьмимісячним, оскільки чоловік її постійно бив, так як не хотів третю дитину. ОСОБА_6 народився з вадами серця та потребував особливого лікування та догляду, однак чоловік не надавав жодної допомоги на лікування дитини. Мати неодноразово їздила з сином в лікарню для його обстеження. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала факту вживання нею алкогольних напоїв. Факт зловживання спиртних напоїв пояснила тим, що на ґрунті сімейних сварок в неї відбувалися нервові зриви, після чого їй хотілося випити. Крім того, зазначила, що коли не вживала спиртні напої, в будинку було прибрано та завжди наварено їсти, діти були доглянуті. На даний час відповідач пройшла курс лікування на алкогольну залежність та має намір влаштуватися на роботу та забрати своїх дітей до себе. Просила не позбавляти її батьківських прав.

Представник третьої особи служби у справах дітей Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Дмитренко О.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позову, зокрема суду пояснив, що ОСОБА_2 перебувала під супроводом у службі у справах дітей, як сім`я яка опинилася в складних життєвих обставинах. Відповідач зловживала спиртними напоями, службою вживалися заходи щодо припинення даних дій відповідачем, однак це не давало результату. Після виходу в прямий ефір програми «Говорить Україна», де ОСОБА_2 було запропоновано працівниками програми пройти курс лікування в Міжнародній Антинаркотичній Асоціації, на що остання погодилася. Після десяти місяців лікування відповідач стала на шлях виправлення, має намір влаштуватися на роботу та забрати дітей до м. Києва, де зараз закінчує курс лікування.

Свідок ОСОБА_9 , суду пояснила, що відповідачка зловживає спиртними напоями, за дітьми не доглядає, в будинку постійно брудно, їсти не варить. У дитячий садок дітей водила брудними, неохайними. В жовтні 2019 року ОСОБА_2 залишила дітей на чоловіка та пішла з дому на два тижні. Менший син ОСОБА_6 має ваду серця, однак відповідач не приділяє йому уваги, не піклується про нього, в лікарню до м. Києва на операцію не повезла сина, оскільки була п`яна.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що коли ОСОБА_2 прибула в ГС «Міжнародну Антинаркотичну Асоціацію» була емоційно неврівноважена. Після тривалого лікування зміни у відповідачки відбулися. ОСОБА_2 йому неодноразова говорила, що свекруха мало часу дає на спілкування з дітьми по телефону. Ним особисто по проханню відповідачки було переведено кошти на рахунок свекрухи в розмірі 1000 грн. для дітей, які вона заробила під час лікування.

Заслухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 /а.с.12-14/.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 вказаної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На підтвердження позовних вимог позивач надав характеристику на відповідачку видану дільничним офіцером поліції Іванченком Д. (а.с. 29), акт обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с. 148-149).

Суд критично ставиться до акту обстеження житлово-побутових умов життя дітей в сім`ї ОСОБА_2 від 01.10.2019 року та 10.10.2019 року за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області в результаті перевірки встановлено, що на момент обстеження громадянка ОСОБА_2 знаходилася в нетверезому стані. Зі слів чоловіка ОСОБА_3 дружина не ночувала вдома. Діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебувають у бабусі, молодший син ОСОБА_6 знаходиться вдома під контролем батька, так як потрібно контролювати прийом ліків. Наявність продуктів харчування в малій кількості, в будинку не прибрано. Але суд вважає не допустимим доказом, оскільки він був складений рік назад, а на момент розгляду справи суду не були надані акти, які б підтвердили чи спростували умови проживання сім`ї.

Крім того в матеріалах справи наявна відповідь на адвокатський запит Чабанової А.О. за № 289-03-04 від 24.03.2020 року, в якій адміністрація КНП «Миколаївського обласного будинку дитини» Миколаївської обласної ради повідомляє, що малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває у закладі на повному державному забезпеченні з 11.11.2019 року. За час перебування малолітнього ОСОБА_6 його мати, ОСОБА_2 жодного разу сина не відвідувала, до закладу не телефонувала. Що стосується батька дитини, то ОСОБА_3 відвідував свого син: 20.12.2019, 21.12.2019, 16.01.2020 року. В січні місяці поточного року малолітній ОСОБА_6 потребував консультування та подальшого хірургічного втручання в Медичному центрі дитячої кардіології м. Києва. ОСОБА_3 виявив бажання супроводжувати сина до Медичного центру, де і перебував з сином з 20.01.2020 року по 10.02.2020 рік.

Але суд критично ставиться до даної відповіді на адвокатський запит, оскільки відповідач в судовому засіданні зазначила, що з грудня 2019 року проходить курс психо - соціальної допомоги у ГС «Міжнародна Антинаркотична Асоціація». Коли вона вступила до даного закладу, в неї забрали телефон, оскільки це було передбачено програмою даного закладу. Після спливу 6 місяців, їй було надано телефон та нову сім карту, після чого вона почала телефонувати свекрусі та спілкуватися з дітьми.

На підтвердження даного факту Громадською спілкою «Міжнародною Антинаркотичною Асоціацією» надано характеристику, згідно якої з 12.12.2019 року по теперішній час гр.. ОСОБА_2 проходить курс психо - соціальної допомоги у ГС «Міжнародна Антинаркотична Асоціація». За цей період часу ОСОБА_2 проявила себе, як людина, що володіє високими моральними якостями і цінностями. Доброзичлива, не конфліктна, чесна, готова прийти іншим на допомогу. Працьовита, відповідальна, самостійна в ухваленні рішень. Найбільше цінує сім`ю. За час проходження програми психологічної корекції придбала навички критичного аналізу своєї поведінки і конструктивного вирішення конфліктів, навчилася встановлювати свої і поважати психологічні кордони іншого. Навчилася висловлювати свої потреби і бажання і розуміти інших. Проявляти свої почуття здоровим, що не шкодить іншим, способом і управляти ними. На сьогоднішній день вплив залежності на мислення і поведінку не спостерігається. Динаміка реабілітації позитивна.

Виходячи з вище зазначеного, суд не вбачає підстави для відібрання дітей від матері, як то існування реальної загрози для життя або здоров`я дітей, небезпеки для морального виховання.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх дітей, не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дітей та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов`язків. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачці необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дітей.

Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачки змінити ставлення до виховання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та більш активної участі матері у їх вихованні.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський

Дата складання повного судового рішення 03.11.2020 року.