головуючий у суді І інстанції Зотько Т.А.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року про зупинення розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , 3-особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , 3-особи: Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що в провадженні Деснянського районного суду знаходилась справа №754/14541/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСББ "ЕКО53-А" та ОСОБА_1 про вселення в кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 , яка згідно функціонального призначення (юридичного статуту) є нежитловим допоміжним приміщенням і з 31 січня 2017 року функціонує як громадська приймальня мешканців. Своє право на вселення до оскаржуваного приміщення ОСОБА_2 обґрунтовував видачею йому 04 травня 2017 року Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією ордеру №015478 серії "Б" на жиле приміщення у гуртожитку № НОМЕР_1 , до якого вписано і його малолітнього сина. На підставі вказаного ордеру позивачем було виготовлено свідоцтво про право власності.

Вказував, що ордер №015478 серії "Б" від 04 травня 2017 року, на підставі якого було виготовлено свідоцтво про право власності й захоплене громадське приміщення у гуртожитку № НОМЕР_1 видано незаконно, а тому такий документ підлягає визнанню недійсним.

Просив суд першої інстанції, визнати недійсним ордер №015478 серії "Б" від 04 травня 2017 року на жиле приміщення у гуртожитку, виданий на підставі Розпорядження Деснянської РДА від 28 квітня 2017 року №246 ОСОБА_2 , та скасувати свідоцтво про право власності від 25 березня 2019 року на кімнату у гуртожитку № НОМЕР_1 , видане Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією (розпорядження (наказ) №106 від 24 березня 2019 року на підставі оскаржуваного ордеру.

У вересні 2020 року представник відповідача Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Жуковська Я.В. звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження по даній справі до розгляду Деснянським районним судом міста Києва та набранням законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовною заявою Громадської організації "Самоврядна громада Жукова, 53-А" до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання дій незаконними, скасування розпорядження, з посиланням на той факт, що позовні вимоги у даних справах є взаємопов`язаними, а також просила прийняти до уваги те, що ордер на житлове приміщення не може бути визнаний недійсним без скасування розпорядження, на підставі якого він був виданий.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 рокузадоволене клопотання представника відповідача Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Жуковської Я.В.і провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 754/7124/20, яка перебуває в провадженні цього ж суду, за позовом Громадської організації "Самоврядна громада Жукова, 53-А" до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання дій незаконними, скасування розпорядження.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

27 жовтня 2020 року представник відповідача Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Жуковська Я.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що необхідність зупинення розгляду даної цивільної справи зумовлена саме оскарженням дій Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, що полягають у видачі нею розпорядження від 28 квітня 2017 року №246 "Про видачу ордерів мешканцям гуртожитку", що є правовою підставою для вчинення Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією правочину щодо видачі ОСОБА_2 ордеру на жиле приміщення, оскаржуваного в межах даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду - скасувати і справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на наступне.

Задовольняючи клопотання представника відповідача Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Жуковської Я.В. про зупинення провадження у зазначеній справі, суд першої інстанції посилався на те, що ордер на житлове приміщення не може бути визнаний судом недійсним без скасування відповідного розпорядження, яке є предметом спору в іншій цивільній справі, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у справі № 754/7124/20.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27 лютого 2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07 листопада 2018 року.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, на зазначене уваги не звернув, своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Таким чином, наявність цивільної справи № 754/7124/20 за позовом Громадської організації "Самоврядна громада Жукова, 53-А" до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання дій незаконними, скасування розпорядження, на думку колегії суддів, не є підставою, за якою провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, оскільки наявні в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. У зв`язку з чим, суд першої інстанції не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи.

Крім того, суд першої інстанції в своїй оскаржуваній ухвалі не зазначає, яким чином може вплинути рішення по цивільній справі № 754/7124/20 про визнання дій незаконними, скасування розпорядженняна справу про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуване у цивільній справі №754/7124/20 розпорядження, не є підставою заявлених вимог у цій справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, як вбачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаною позовною заявою у листопаді 2019 року. Однак, до цього часу справа не розглядається по суті. Вказані обставини порушують право особи на справедливий суд, а також на своєчасний розгляд його справи.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько
С.О. Журба