Справа 688/3110/20
№ 4-с/688/6/20
Ухвала

Іменем України

03 листопада 2020 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

встановив:

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мігдальського П.П. скасувати постанову від 06.08.2020 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 , відкритий для зарахування соціальної допомоги як безробітному, а також заробітної плати, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк».

Перевіривши доводи, викладені в обґрунтування скарги, дослідивши матеріали додані до неї, дійшла висновку про залишення скарги без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як зазначає ОСОБА_1 у свій скарзі, 06.08.2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що нараховані на його рахунок в AT КБ «ПриватБанк», про що дізнався від працівника банку коли намагався зняти кошти. 19.08.2020 року скаржник звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту з коштів, на що 28.08.2020 року начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав письмову відповідь, згідно до якої арешт коштів може бути знятий виключно за рішенням суду.

Так, ст. 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом - встановлюються судом.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Частини 3, 4 ст. 127 ЦПК України передбачають, що якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Отже, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем 06.08.2020 року, при цьому, скарга ОСОБА_1 була подана до поштового відділення 30.10.2020 року та зареєстрована канцелярією суду 02.11.2020 року, тобто після спливу строку, встановленого ст. 449 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», клопотання про його поновлення та відповідних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску до нього одночасно із скаргою до суду не подано.

Постановою Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Таким чином, системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що скарга ОСОБА_1 , яка подана після закінчення процесуального строку, підлягає залишенню без розгляду, оскільки іншого ЦПК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 260, 447-453 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику право на повторне звернення до суду на загальних підставах після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: С.В. Козачук