У ХВАЛА

15 жовтня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Яковлева Д. О., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міхеєва Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Васильєва Ярослава Олександрівна, сьома Дніпровська державна нотаріальна контора м.Дніпра про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, про визнання права власності на нерухоме майно та про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сліщенка Ю.Г. перебувала вищезазначена цивільна справа.

Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 172 від 28 квітня 2020 року, 29 квітня 2020 року головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлев Д. О.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

05 грудня 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 376 від 12 жовтня 2020 року, 13 жовтня 2020 року головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлев Д. О.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що відповідач-1 незаконно отримав 03 квітня 2019 року свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 та через 12 днів, а саме 15 квітня 2019 року вже здійснив відчуження спірної квартири відповідачу-2. У зв`язку із цим є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач-2 за час розгляду справи може здійснити відчуження спірної квартири.

Заява розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, згідно яких останній забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повзанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачами не наведено обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, а лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 183/5864/17.

Як вбачається з матеріалів позову та матеріалів заяви про забезпечення позову, позивачами не надано належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. Дані обставини свідчать про те, що позивачами не доведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову вплине на права та інтереси позивачів, а також, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міхеєва Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Васильєва Ярослава Олександрівна, сьома Дніпровська державна нотаріальна контора м.Дніпра про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, про визнання права власності на нерухоме майно та про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 15 жовтня 2020 року.

Суддя Д. О. Яковлев