Справа № 350/1650/19
Номер провадження 2/350/62/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

адвоката Ошуста С.Є.

представника третьої особи ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петранківської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради, суд -

в с т а н о в и в :

У своїй позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати рішення Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №176-2/2018 від 23.12.2018 року, яким затверджено Акт земельної комісії від 11.10.2018 року про встановлення межових знаків. Крім цього, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона після смерті діда ОСОБА_3 у 2012 році успадкувала будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Петранківської сільської ради №13 від 28 березня 1990 року ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку для перебудови житлового будинку. На підставі цього рішення ОСОБА_3 виготовив будівельний паспорт АДРЕСА_2 , у якому зазначено, що ширина його земельної ділянки складає 18 м, а довжина 40 м. Рішенням Петранківської сільської ради 28 грудня 1993 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,3314 га в полі та 0,0840 га під будівлями.

Як власник будинковолодіння після смерті діда, позивачка вирішила приватизувати земельну ділянку по АДРЕСА_1 , а тому 05.10.2018 року(а.с.88) подала до Петранківської сільської ради заяву, щоб земельна комісія провела обміри та встановила межі її земельної ділянки. Актом земельно-погоджувальної комісії від 11 жовтня 2018 року та схемою до нього, земельна комісія Петранківської сільської ради встановила межі земельної ділянки позивачки ОСОБА_1 та суміжного землекористувача ОСОБА_2 . Згідно обмірів ширина земельної ділянки позивачки в одному кінці складає 10,6 м, а в іншому кінці 12,6 м. Дані обміри на думку позивачки свідчать про те, що її земельна ділянка фактично зменшилась з 0,084 га до 0,0424 га. Не погоджуючись із Актом та схемою позивачка 29 жовтня 2018 року звернулась із письмовою заявою до відповідача по справі для проведення точних обмірів земельної ділянки. Однак Петранківська сільська рада її заяву до уваги не взяла, а своїм рішенням №176-2/2018 від 23.12.2018 року, затвердила Акт земельної комісії від 11.10.2018 року про встановлення межових знаків, не повідомляючи її про час та місце розгляду та затвердження на сесії вищезгаданого акту.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, і просить позов задоволити. Крім цього представник позивача Ошуст С.Є. зазначив, що прийняте Петранківською сільською радою рішення №176-2/2018 від 23.12.2018 року не може залишатися в силі та підлягає до скасування, оскільки порушує право власності позивачки на належне їй майно і прийнято без її участі.

Представники відповідача Петранківської сільської ради - сільський голова ОСОБА_12 заперечив проти задоволення позову та суду пояснив, що 11.10.2018 року він у складі земельно-погоджувальної комісії виходив на місце, і встановив межу земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по старих, уже існуючих межових знаках. Позивачки під час обмірів не було, і на сесії при затвердженні Акту від 11.10.2018 року теж. Розширити земельну ділянку позивачки, без вилучення частини земельної ділянки ОСОБА_2 неможливо.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 не підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та суду пояснили, що межі земельних ділянок були встановлені ще за життя ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_6 . Ні вона, ні її покійна мати межі земельних ділянок не порушували. Межові знаки, і розміри земельних ділянок ніхто не змінював. А тому просять суд у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він у складі земельно-погоджувальної комісії 11.10.2018 року виходив на місце для встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_1 . Коли комісія вийшла на місце то встановила, що межі земельних ділянок були відбиті за допомогою великих каменів, які там знаходяться уже давно. Межові знаки ніхто не чіпав, комісія їх не переносила, і нових не встановлювала. Усі обміри проводились по існуючих межових знаках. Під час обмірів була тільки ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 не було.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_8 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 11.10.2018 року бачила, як земельно-погоджувальна комісія проводила обміри земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по існуючих межах користування. Акт земельно-погоджувальної комісії підписувала. Може підтвердити, що межі і розміри земельних ділянок ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) і ОСОБА_2 за її пам`яті не змінювались. Межові знаки земельних ділянок були встановлені уже давно.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_10 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що у 2018 році бачив, як земельно-погоджувальна комісія в складі ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проводили обміри земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Акт земельно-погоджувальної комісії він не підписував. Може підтвердити, що межі земельної ділянки ОСОБА_1 комісія не змінювала, і межові знаки не переносила.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що з 1988 по 2002 рік працювала головним архітектором Рожнятівського району. Отримавши рішення виконавчого комітету Петранківської сільської ради, на місце виходив спеціаліст відділу архітектури, і разом із представником сільської ради здійснював обміри земельної ділянки, і ці розміри заносились у будівельний паспорт.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями тст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування належить, зокрема, земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Копіями Акту земельно-погоджувальної комісії та Схеми земельних ділянок Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с.6-7) підтверджено, що 11 жовтня 2018 року було складено акт та схему встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Копією рішенням №176-2/2018 від 23.12.2018 року Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області(а.с.5) підтверджено, що пунктом 1 вказаного рішення, було затверджено акт земельної комісії від 11.10.2018 року.

Відповіддю Петранківської сільської ради на запит адвоката Ошуста С.Є. від 01.03.2019 року №63/02-17(а.с.8) підтверджено, що рішенням від 23.12.2018 року Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області було затверджено акт земельної комісії від 11.10.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Копією рішення виконкому Петранківської сільської ради від 28.03.1990 року №13(а.с.13) підтверджено, що ОСОБА_3 виділено земельну ділянку для перебудови житлового будинку.

Копією будівельного паспорта(а.с.15-21, 89-96) підтверджено що розміри земельної ділянки ОСОБА_3 складали 18 м. ширини та 40 м. довжини.

Копією архівного витягу з протоколу Петранківської сільської ради від 28.12.1993 року(а.с.14, 86) підтверджено, що ОСОБА_3 було передано у власність земельні ділянки у полі площею 0,3314 га, а під будівлями 0,0840 га.

Крім того в судовому засіданні представник відповідача Петранківської сільської ради - сільський голова ОСОБА_12 та свідки підтвердили, що при складанні Акту від 11.10.2018 року позивачки ОСОБА_1 не було. Також позивачку не повідомляли про час та місце розгляду та затвердження на сесії Петранківської сільської ради вищезгаданого акту і схеми, тобто земельний спір вирішувався у її відсутності.

Згідно ч.2 ст.159 ЗК України земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах справи не існує.

Аналізуючи зібрані докази по справі, суд приходить до висновку, що Акт та Схема земельно-погоджувальної комісії, рішення №176-2/2018 від 23.12.2018 року Петранківської сільської ради від 11.10.2018 року, складені та прийняті з порушенням норм Земельного кодексу України, тобто свідок ОСОБА_11 . Акт від 11.10.2018 року не підписував, а земельний спір бур вирішений без участі зацікавлених сторін, які завчасно не повідомлялись про час і місце розгляду спору.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

У відповідності до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Зі змісту ч.2 ст.144 Конституції України та ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів не відповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб в судовому порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, що пункт 1 рішення Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №176-2/2018 від 23.12.2018 року, яким затверджено Акт земельної комісії від 11.10.2018 року про встановлення межових знаків є незаконним, оскільки порушує право власності позивачки на майно, а тому в цій частині підлягає до скасування.

Крім цього, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 понесла по справі судові витрати в розмірі 1568 грн. 40 коп, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 800 грн., а тому у відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Петранківської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради - задоволити.

Визнати незаконним та скасувати пункти 1 рішення Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №176-2/2018 від 23.12.2018 року, яким затверджено Акт земельної комісії від 18.10.2018 року про встановлення межових знаків.

Стягнути з Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 1568 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Бейко

Повний текст рішення виконано 30.10.2020 року.