ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02 листопада 2020 року м. Чернівці

Справа № 726/837/20

Провадження 22-ц/822/973/20

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Литвинюк І. М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 взводу №2 лейтенанта поліції УПП України в Чернівецькій області, Гавриш Віталія Вікторовича , Управління патрульної поліції України в Чернівецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

На зазначене рішення Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, а також клопотання про відстрочення чи звільнення від сплати судового збору. Посилається на те, що не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору у зв`язку великою кількість судових рішень, що потребують оскарження.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція).

Однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Обставини, на які посилається апелянт, не можуть бути підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження скрутного майнового стану заявника, що унеможливлює сплату ним судового збору у встановлених законом розмірах і в строки. Зокрема заявником не додано доказів на підтвердження відсутності необхідних коштів на його рахунках, розміру помісячних асигнувань на оплату судового збору та кількість заяв та скарг, які підлягають оплаті судовим збором.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення клопотання апелянта про відстрочення або звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Отже, Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернівецькій області слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В пункті 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, № 10 роз`яснено про те, що законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI).

Таким чином, судовий збір за подачу апеляційної скарги розраховується із суми, яка підлягала сплаті при подачі позовної заяви.

Отже, апелянту необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 261 гривню 20 копійок, за наступними реквізитами:

Одержувач: Чернівецьке УК/м.Чернiвцi

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37978173

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО (отримувача): 899998

р/р UA0024002

КОД 22030101

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, відповідно до статей 185, 357 ЦПК України апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 жовтня 2020 року, слід залишити без руху, надавши апелянту строк для виправлення недоліків зазначених в даній ухвалі.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 185, п. 3 ч. 4, ч.5 ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 жовтня 2020 року залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків тривалістю не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити апелянту, що у випадку не усунення зазначених недоліків у зазначений строк апеляційна скарга може бути визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Литвинюк