ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5606/20
Провадження № 2/210/2160/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" листопада 2020 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 05 жовтня 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я 283380,00грн. без утримання податків, зборів та інших платежів.

В обґрунтування позову представник позивача, посилався на те, що позивач працював з 11.12.1997р. по 11.06.2012р. - на посаді механіка старшого майстра паросилового цеху ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг») у шкідливих і тяжких умовах праці, внаслідок чого отримано хронічне професійне захворювання - встановлено діагноз - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), група «В». ЛН першого-другого ст. (надалі - ХОЗЛ). Висновком МСЕК первинно 15.03.2016 року визначено ступінь втрати професійної працездатності - 20% по ХОЗЛ; 02.02.2017 року визначено ступінь втрати професійної працездатності - 25% по ХОЗЛ; 18.12.2018 року визначено ступінь втрати професійної працездатності - 60% по ХОЗЛ, встановлено третю групу інвалідності з 10 грудня 2018 року - безстроково. У зв`язку з хронічним професійним захворюванням позивач постійно переносить больові відчуття в грудній клітині, постійні приступи задухи, у зв`язку з чим змушений проходити лікування, курсів реабілітаційної терапії, та, як наслідок, нераціонально витрачати час та кошти, залучати додаткові зусилля для організації свого життя, що вказує на відсутність у позивача можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри і професійній сфері, повноцінно працювати, що відображається на погіршанні матеріального становища, і неможливості в достатній мірі утримувати свою сім`ю. Крім того, позивач обмежений у можливості реалізовувати свої звички та бажання, що в свою чергу, призводить до зниження якості його життя та зменшення благ, які позивач мав до моменту отримання професійного захворювання та втрати професійної працездатності, тому він звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Відповідач - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, оскільки сума заявленої моральної шкоди завищена, не аргументована, не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу здоров`ю шкоди. Позивачем не враховано, що зі стажу роботи в шкідливих умовах (загальний стаж 26 років), він працював на підприємстві відповідача 14 років 6 місяців, що складає 55% від загального часу роботи у шкідливих умовах. З 27.07.1981 року по 25.12.1987 року позивач працював у РУ ім. Леніна ВО «Кривбасруда» (6 років 5 місяців), з 14.06.2012 року по 01.08.2017 року на шахті «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка» (5 років 2 місяці). Просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності докази, подані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював з 27.07.1981 року по 25.12.1987 року у РУ ім. Леніна ВО «Кривбасруда» підземним постачальником кріпильних матеріалів; з 11.12.1997р. по 11.06.2012р. в КДГМК «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг» - на посаді механіка старшого майстра по устаткуванню; з 14.06.2012 року по 01.08.2017 року на шахті «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка» на посаді підземного електрослюсаря, механіком підземної дільниці, що підтверджується записами в трудовій книжці. Звільнений 04.08.2017 року на підставі ст.38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.39-52).

Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 22.09.2015 року, позивачу встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), група В.ЛН першого-другого ступеня. Протипоказана робота в підземних умовах, в умовах пилу, несприятливого мікроклімату, фізичного перевантаження (а.с.23, 24).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08.12.2015 року (форма П-4), складеного ПАТ «Євраз Суха Балка» (п.16), встановлено професійне захворювання виникло в наслідок роботи позивача в підземних умовах шахти «Ювілейна» підземним механіком дільниці - забезпечував безперебійну та технічно правильну експлуатацію устаткування, забезпечував дотримання технологічних схем, проектів, паспортів на виконання робіт. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Згідно з медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини віл 22.09.2015 року №1277 підставою для встановлення професійного характеру захворювання, також послужив профмаршрут: з 27.07.1981р. по 25.12.1987р. - підземний постачальник кріпильних матеріалів, підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування на підземній дільниці відділу капітального будівництва РУ імені Леніна ВО «Кривбасруда»; з 11.12.1997р. по 11.06.2012р. - механік, старший майстер паросилового цеху ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (правонаступник - КДГМК «Криворіжсталь») (а.с.19).

В пункті 17 Акту визначено причини виникнення професійного захворювання - Перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу: умови праці підземного механіка дільниці за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості (дослідження проводились на підприємстві для атестації робочих місць за умовами праці Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини в 2010 році). Аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3: з вмістом кристалічного кремнію діоксину у пилу від 10% до 70% - 6,0 при гранично допустимій до 2,0 (а.с.19).

Особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи не встановлені, враховуючи роботу ОСОБА_1 впродовж 24 років 2 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів (а.с.20).

Первинним висновком МСЕК від 15.03.2016 року ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 20% (хронічне обструктивне захворювання легень) з 29.02.2016 року (дата наступного переогляду 01.02.2017 року), групу інвалідності не встановлено. Потреба у медичній та соціальній допомозі - забезпечення лікувальними засобами та ВМП (а.с.9, 10).

Висновком МСЕК від 02.02.2017 року ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 25% (ХОЗЛ) з 23.01.2017 року безстроково, групу інвалідності не встановлено. Потреба у медичній та соціальній допомозі - забезпечення лікувальними засобами та ВМП (а.с.11, 12).

Висновком МСЕК від 20.12.2018 року ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 60% (ХОЗЛ) з 10.12.2018 року безстроково, встановлено третю групу інвалідності. Потреба у медичній та соціальній допомозі - забезпечення лікувальними засобами та ВМП, санаторно-курортне лікування (а.с.13, 14).

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК від 20.12.2018 року ОСОБА_1 протипоказана важка праця в умовах виробничого пилу (а.с.15, 16).

У зв`язку з професійним захворюванням, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 02.09.2013р. по 16.09.2013 року, з 14.09.2015 року по 28.09.2015 року, з 22.08.2016 року по 07.09.2016 року, з 19.12.2016 року по 03.01.2017 року, з 14.07.2017 року по 28.07.2017 року, з 02.11.2018 року по 19.11.2018 року (а.с.21, 22, 25-33, 36-38).

Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 13.11.2018 року, позивачу підвищено стадію професійного ХОЗЛ до другої-третьої, ступінь легеневої недостатності підвищено до другого-третього ступеня (а.с.34, 35).

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, зважаючи на те, що сторони перебували у трудових правовідносинах, професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, тому наявні підстави, передбачені статтями 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування роботодавцем працівнику моральної шкоди.

Відповідних висновків щодо застосування положень статей 153, 237-1 КЗпП України, 1167 ЦК України та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Верховний Суд також дійшов у постановах від 04 липня 2018 року у справі №219/9095/16-ц (касаційне провадження №61-4772св18), від 26 вересня 2018 року у справі №265/379/16 (касаційне провадження №61-5393св18), від 17 жовтня 2018 року у справі №210/4786/16 (касаційне провадження №61-8717св18), від 31 жовтня 2018 року №592/3565/17 (касаційне провадження №61-14410св18), від 05 грудня №212/4799/17 (касаційне провадження №61-36931св18) від 19 грудня 2018 року у справі №219/5501/17 (касаційне провадження №61-1431св18), виклавши позицію про покладення обов`язку відшкодування моральної шкоди на роботодавця, з яким позивач перебував у трудових правовідносинах, з огляду на те, що професійне захворювання отримане позивачем під час виконання ним трудових обов`язків.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності,виду діяльності чи галузевої належності.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008 громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, оскільки актом розслідування профзахворювання встановлено зв`язок профзахворювання позивача з виробництвом.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв`язку з професійним захворюванням встановлений, оскільки позивач зазнав зменшення обсягу трудової діяльності, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, що вимагає додаткових зусиль для організації життя.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням вказаних фактичних даних у справі, правових норм, які підлягають застосуванню, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах більше 14 років, роботу позивача у шкідливих умовах на інших підприємствах, ступінь втрати працездатності, негативну динаміку перебігу захворювання, характер, інтенсивність і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідність прикладати значні зусилля для продовження активного життя, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 150 000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переносить у зв`язку з профзахворюванням, а в задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч.3 ст.175, п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа №761/11472/15-ц.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 1 500,00грн.

Враховуючи викладене, керуючись рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року, ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 60, 88, 137, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.173, 237-1 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я 150 000,00 гривень (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) без утримання податків, зборів та інших платежів.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () в дохід держави судовий збір в сумі 1 500,00грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», (), юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1.

Суддя: Н. Ю. Вікторович