Провадження № 2/582/212/20
Справа № 582/791/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Жмурченка В.Д., за участю секретаря судового засідання Кривенко І.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сакунихської сільської ради Недригайдівського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Недригайлівська районна державна адміністрація, про визнання права власності на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі наказу №8 від 01.08.1990 його було прийнято в члени КСП «Дружба» Недригайлівського району Сумської області та призначено на посаду електрика колгоспу. 18.12.1990 його було звільнено з посади електрика у зв`язку з проходженням служби у Радянській Армії до 1992 року. На момент проведення паювання він був членом цього колективного сільськогосподарського товариства, а тому має право на земельну частку (пай), але його не було включено до списків, у зв`язку з чим сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім`я не виготовлявся. Тому позивач звернувся до суду та просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у розмірі 4,7134 умовних кадастрових гектарів, які були на час розпаювання колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» із земель резервного фонду та запасу сільськогосподарського призначення на території Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Окрем того, позивач просив поновити йому строк на звернення до суду із позовом, як пропущений із поважних причин, оскільки не знав, що він був включений до списку на розпаювання землі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, але направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

У судове засідання представник Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, не прибув, але направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

Недригайлівська районна державна адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, але подала клопотання про розгляд справи без її участі. Крім того, надала суду письмові пояснення у яких зазначила, що відповідно до протоколу загальних зборів членів колгоспу №1 від 11.02.1992, ОСОБА_1 було прийнято у члени КСП «Дружба». Згідно з протоколом засідання правління КСП «Дружба» № 3 від 31.03.1994, позивачу видано трудову книжку. Відомості про виключення ОСОБА_1 з членів КСП «Дружба» відсутні. Державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП «Дружба» 14.07.1995.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кірове, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією сторінок паспорта (а.с.27).

З копії трудової книжки (а.с. 9-10), вбачається, що 02.08.1990 ОСОБА_1 було прийнято в члени КСП «Дружба» Недригайлівського району Сумської області та призначено на посаду електрика колгоспу. 18.12.1990 його було звільнено з посади електрика у зв`язку з проходженням служби у Радянській Армії.

Відомості про виключення ОСОБА_1 з членів КСП «Дружба» відсутні.

Розпаювання КСП «Дружба» відбулося 14.07.1995, оскільки було видано державний акт на колективну власність земель.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю».

З вищевикладеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 на час проведення розпаювання земель та видачі державного акту, тобто станом на 14.07.1995 був членом КСП «Дружба», а тому він має право на земельну частку (пай), але під час проведення паювання його не було включено до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), що суперечить положенням Указу президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельні частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 №5245-УІ, який набрав чинності 01 січня 2013 року внесено зміни до ст. 122 Земельного кодексу України в частині повноважень щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування. Зокрема пунктом 4 ст. 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Статтею 25 Земельного кодексу України передбачено утворення резервного фонду на період передачі земель у приватну власність, який повинен бути не меншим ніж 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ, організацій та громадянам, що були пропущені у списках на розпаювання земель КСП.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в п. 24 зазначає , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Судом було безспірно встановлено, що право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Дружба» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) на землях Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, що буде підставою для виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, із вказаних земель колективної власності, або земель запасу чи резервного фонду за межами населеного пункту на території Сакунихської сілської ради Недригайлівського району Сумської області.

Крім того, враховуючи обставини вказані позивачем, а також те, що відповідач не просив застосувати наслідки спливу позовної давності, тому суд вважає за можливе поновити позивачу строк на звернення до суду із позовом як пропущений із поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256,257, 261 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 5, 152 ч. 3 п. а) ЗК України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, ст.ст.22,23 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 Сакунихської сільської ради Недригайдівського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Недригайлівська районна державна адміністрація, про визнання права власності на земельну частку (пай), - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) у розмірі 4,7134 га, які були на час розпаювання КСП «Дружба» на території Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області із земель резервного фонду та запасу сільськогосподарського призначення на території Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко