УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

4 листопада 2020 року м. Мукачево Справа №302/927/20 2/303/2077/20

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів: (1) ОСОБА_2 ;

(2) ОСОБА_3 ;

третя особа на боці позивача: ОСОБА_4 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Русінко Зінаїда Прокопівна

про усунення від права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2020 ОСОБА_1 звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області із вказаним позовом.

Відповідно до ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.09.2020 цивільну справу №302/927/20 передано на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

30.10.2020 проведено автоматичний розподіл справи та передано на розгляд судді Кость В.В. 02.11.2020.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття справи до свого провадження та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що з урахуванням приписів частини першої ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України суд перевіряє наявність чи відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження заяви.

Одним із юридичних фактів, який підлягає обов`язковому дослідженню при відкритті провадження у справі є питання цивільно-правового інституту підсудності справ.

За загальним правилом, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України).

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями ст.181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння й користування ним (ст.358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є в спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (стст.364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є в спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (стст.370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло з договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник із приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі роз`яснення містяться в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1.03.2013 №3.

Правила загальної підсудності в справах про усунення від права на спадкування застосовуються лише в разі подання позову про усунення від спадкування, якщо до складу спадщини не входить нерухоме майно.

Разом з тим, позивачем у поданому позові зазначено, що спадкове майно знаходиться в с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, однак підтверджуючих вказані обставини документів до позовної заяви не додано.

З метою уникнення ситуації щодо безперешкодного доступу особі до правосуддя та правильного вирішення питання, пов`язаного з підсудністю справи, ОСОБА_1 слід надати суду докази відносно спадкового майна.

Крім того, подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, всупереч вимогам, які зазначені в п. 8 частини третьої ст.175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява не містить:

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Слід також зазначити, що відповідно до частин другої та п`ятої ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вищевказаним приписам, додані до позовної заяви копії документів належним чином не засвідченні.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 95, 175, 185 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость