Справа № 368/793/19
Провадження № 2/368/78/20
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"18" березня 2020 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - Кузьминецька сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В :

27.06.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - Кузьминецька сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, - будинком АДРЕСА_1 .

2. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

3. У разі неявки в судове засідання Позивача та/або його представника, просить розглядати справу за відсутності Позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами справи та нормами права:

Згідно Договору куплі - продажу житлового будинку від 23 листопада 2005 року, будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Позивач).

У вищезгаданому будинку зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі - Відповідач).

Відповідач не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше року, не сплачує за житлово-комунальні послуги.

Відповідач, будучи зареєстрованим у спірному жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавляться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ним право користування жилим приміщенням, не вчиняється. Наведене вище свідчить про відсутність Відповідача в спірному жилому приміщенні понад рік без поважних на те причин.

Частиною другою стати 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статей 71. 72 Житлового кодексу Української PCP (далі - ЖК України) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідно до встановленого статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується.

Враховуючи викладене, є всі підстави визнати Відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦП К України) сплачений позивачем за пред`явлення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та враховуючи положення статей 71, 72 ЖК України, статті 405 ЦК України, статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статей 60, 88, І07, 109, 1181 19 Ц11К України, - позивач просить суд винести рішення, на підставі якого задовольнити позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

27.06.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

27.11.2020 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, прийнято процесуальне рішення про проведення слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 14 год. 00 хв. 17.12.2019 року.

17.12.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 27.01.2020 року в зв`язку з неявкою сторін по справі.

27.01.2020 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 18.02.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 .

В підготовче судове засідання, яке відбулося 18.02.2020 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява клопотання позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки в судове засідання відповідача, - не зхаперечує проти винесення заочного рішення.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 18.02.2020 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився повторно, хоча повідомлявся сдом алежним чином про день, час та місце слухання справи, не надіслав на адресу суду відзиву на позовну заяву, не надіслав на адресу суду письмової заяви про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутність, відповідно, неявку відповідача в підготовче судове засідання судом визнано неповажною, та, відповідно, такою, яка не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засіданя, яке відбулося 18.02.2020 року, представник третьої особи, - Кузьминецької сілької ради Кагарлицького району Київської області не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява клопотання, в якій третя особа просить слухати справу без участі її представника, підтримує позов в повному обсязі.

18.02.2020 року судом проведено підготовче судове засідання без сторін по справі, по результатам проведеного підготовчого судового засідання судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну ухвалу (без видалення до нарадчої кімнати), на підставі якої закрито підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 18.03.2020 року.

В судове засідання, яке відбулося 18.03.2020 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява клопотання позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки в судове засідання відповідача, - не зхаперечує проти винесення заочного рішення.

В судове засідання, яке відбулося 18.03.2020 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився втретє, хоча повідомлявся сдом алежним чином про день, час та місце слухання справи, не надіслав на адресу суду відзиву на позовну заяву, не надіслав на адресу суду письмової заяви про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутність, відповідно, неявку відповідача в підготовче судове засідання судом визнано неповажною, та, відповідно, такою, яка не перешкоджає проведенню судового засідання, та, відповідно, така негативна процесуальна поведінка відповідача дає суду право на проведення судового засідання без його участі та, відповідно, - винесення заочного рішення.

В судове засіданя, яке відбулося 18.03.2020 року, представник третьої особи, - Кузьминецької сілької ради Кагарлицького району Київської області не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява клопотання, в якій третя особа просить слухати справу без участі її представника, підтримує позов в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, яким позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК «Заочний розгляд справи».

Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи:

1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з письмової заяви позивача, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, в судове засідання не з`явився тричі поспіль.

Відповідач не по відомив про причини своєї неявки, не подав відзив на позовну заяву, відповідно, його неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною.

Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи:

1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення:

1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення:

1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення:

- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з довідки, яка видана 03.07.2020 року, відповідач по справі, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 28.03.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, враховуючи місце реєстрації відповідача та положення ч. 1 ст. 27, ч. 9 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.

Позивачем по даній справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець село Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, громадянин України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09.10.2017 органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідачем по даній справі є фізична особа, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Між сторонами по справі (позивачем та відповідачем) виник спір немайновго характеру, а саме, - визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, за наступних обставин.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 140401474, дата формування 05.10.2018, позивач ОСОБА_1 є одноособовим власником домоволодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 .

Дане право власності набуте позивачем ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 23.11.2005 року, (серія ВСЕ № 959587, зареєстровано в реєстрі за № 4052), який було посвідчено державним нотаріусом Ржищівської міської державної нотаріальної контори Отькало С.В.

Після офіційного визнання та реєстрації за позивачем ОСОБА_1 права власності, у вказане житлове приміщення з 30 березня 2019 року за згоди позивача ОСОБА_1 , як власника домоволодіння, був зареєстрований на цій житловій площі ОСОБА_2 , - відповідач по даній справі, що підтверджується:

- актом обстеження матеріально побутових умов проживання ОСОБА_1 від 11 вересня 2020 року, який складений комісією в складі в.о. сільського голови, секретаря сільської ради, соціального робітника, депутата сільської ради та власника будинку.

Проте, відповідач ОСОБА_2 з моменту реєстрації ніколи постійно не проживав та не проживав за місцем постійної реєстрації без поважних причин, місце його проживання позивачу невідоме.

Згідно ст. 163 Житлового кодексу України (прийнятий ВР Української PCP 30 червня 1983 року) у разі тимчасової відсутност наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною 1 пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. У відповідності до вимог частини 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Проте, частиною 2 статті 405 ЦК України ( який набрав чинності з 0 січня 2004 року) визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом.

Частиною 2 ст. 163 Житлового кодексу України передбачено, що тимчасова відсутність наймача або членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.

Всі обов`язки по утриманню житлового приміщення, оплати комунальних послуг та газопостачання, електроенергію, а також по ремонту та його обслуговуванню в даний час несуться одноособово позивачем ОСОБА_1 .

Наявність реєстрації відповідача у належному їй житловом приміщенні позбавляє позивача ОСОБА_1 можливості в повній мірі користуватися належними йому правами по утриманню житла, та позивачем несуться додаткові обов`язки по його утриманню.

На підставі частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядженн своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і це право є її конституційним, яке закріплене у статті 41 Конституції України, але факт реєстрації у належному позивачеві ОСОБА_1 житловому приміщені сторонньої особи, а саме, - відповідача ОСОБА_2 , який не проживає в ньому, є перешкодою у реалізації позивачем ОСОБА_1 майнових прав.

При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частина 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року визначає чіткий перелік підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання, але у зв`язку з тим, що відповідач відмовляється знятися реєстраційного обліку (виписатися) добровільно, єдиною підставою для зняття з реєстрації місця проживання може виступити остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Водночас, відповідно до ст. 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом тридцяти днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові відносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином, як випливає із указаних норм права, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:

- позбавлення права власності на житлове приміщення;

- позбавлення права користування житловим приміщенням;

- визнання особи безвісно відсутньою;

- оголошення фізичної особи померлою.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72,116,156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Отже, факт відсутності без поважних причин відповідача ОСОБА_2 за місцем постійної реєстрації підтверджується наведеними вище письмовими доказами, які суд оцінює як належні та допустимі в розумінні положень ЦПК України.

Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає (відсутній) в належному позивачу ОСОБА_1 на праві особистої власності житловому приміщенні більше року, суд, з урахуванням вищевказаних доказів та норм права, вважає за можливе винести рішення, на підставі якого визнати відповідача ОСОБА_2 такою особою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом, уповноваженим на зняття з реєстрації, протягом семи днів на підставі, зокрема, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Дану правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11.

Враховуючи вищевикладене, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 41 Конституції України, ст. ст. 13, 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, - Кузьминецька сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем село Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, громадянином України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09.10.2017 органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у користуванні його власністю, - домоволодінням, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , який належить йому на праві приватної власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 140401474, дата формування 05.10.2018, яке набуте ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 23.11.2005 року, (серія ВСЕ № 959587, зареєстровано в реєстрі за № 4052), який було посвідчено державним нотаріусом Ржищівської міської державної нотаріальної контори Отькало С.В., шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, - домоволодінням, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , та зняття ОСОБА_2 з реєстрації за вказаною адресою.

Рішення може бути оскаржене на умовах та в порядку, який передбачено ст. 284 ЦПК України.

Згідно ст. 284 ЦПК України:

- заочне рішення може буте переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

- заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

- строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України надіслати копію даного рішення сторонам по справі протягом двох днів з дня його складення.

Суддя: Закаблук О.В.