Справа №521/4857/17
Провадження №2/521103/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Мазун І.А.

за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту внаслідок порушення прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту внаслідок порушення прав споживача, в якому вказувала на те, що 17.11.2006р. між нею та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №000, за яким вона отримала кредит в розмірі 65500дол.США під 11.3% річних, з кінцевим терміном повернення 17.11.2027р. В цей же день нею будо передано в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» квартиру АДРЕСА_1 , а також між АКІБ «УкрСиббанк», нею та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №60693.

Вважає, що договір про надання споживчого кредиту підлягає визнанню недійсним внаслідок суттєвого порушення її прав, як споживача, з огляду на наступні обставини, а саме - відповідач не надав їй письмову інформацію про орієнтовну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за кредитом, вартості супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо), варіантів погашення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги. Також відповідач не зазначив детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг а також інших фінансових зобов`язань споживача; договір не містить графік платежів, сплати процентів за користування кредитом, а також не зазначено реальну процентну ставку, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі за кредитом до чистої суми виданого кредиту та абсолютне значення подорожчання кредиту (у грошовому вираженні).

Представник позивача, будучи сповіщеним належним чином, в судове засідання неодноразово не з`являвся, направляючи до суду заяви про відкладення з різних причин, однак доказів поважності неприбуття в судове засідання не надавав. Таким чином, враховуючи тривалість розгляду справи та ненадання доказів щодо неможливості з`явитися в судове засідання, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання у відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином.

Залучений до участі у справі протокольною ухвалою суду від 14.06.2017р. представник ТОВ «Кей-Колект» в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, в задоволенні позовної заяви просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2006р. між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №000, згідно п.п.1.1., 1.2. якого банк зобов`язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 65500дол.США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку та на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 330 775грн. за курсом НБУ України на день укладення даного договору. Строк кредитування 17.11.2027р. Позичальник зобов`язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 685дол.США в день сплати ануїтетних платежів. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки згідно з п.п.1.3.1., 10.2. цього договору. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятися від розміру ануїтетного платежу, встановленого цим пунктом договору, і буде складатися із суми фактичної заборгованості за кредитом, що залишилася після сплати позичальником всіх попередніх ануїтетних платежів та процентів за користування кредитом, нарахованих на суму вказаної заборгованості. Відповідно до п.1.3. проценти за кредит (цим пунктом договору сторонами визначено їх детальний опис): 1.3.1. - за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 11,3% річних. По закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до п.10.2. даного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п.10.2. даного договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому періоді; 1.3.2.- сторони домовилися, що умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених п.10.2. договору; 1.3.3. - нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця у два етапи за методом «30/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України. Етапи нарахування процентів визначаються як: - в останній робочий день поточного місяця; - за період з дня фактичного надання кредиту по останній календарний день місяця включно (в місяць фактичного надання кредиту); - з дня сплати ануїтетного платежу у поточному місяці по останній календарний день місяця включно (в наступні місяці); - в день сплати ануїтетного платежу з першого календарного дня поточного місяця по день, що передує дню сплаті ануїтетного платежу (день сплати ануїтетного платежу в розрахунок не включається). П.10.2. договору передбачено випадки зміни банком розміру процентної ставки в сторону збільшення. (т.1 а.с.10-20)

В матеріалах справи наявний графік видачі кредиту (траншів), який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №000 від 17.11.2006р. та графік погашення кредиту (траншів), який є додатком 2 до договору про надання споживчого кредиту №000 від 17.11.2006р., в якому визначені дати платежів та залишок максимально допустимої заборгованості за кредитом (т.2 а.с. 48 звор., т.2 а.с.49-51)

17.11.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем було укладено іпотечний договір, згідно умов якого позивач передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. та зареєстровано в реєстрі за №6036 (т.1 а.с.21-25)

Також 17.11.2006р. між позивачем, відповідачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №60693, згідно якому поручитель зобов`язувалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань за кредитним договором №000 від 17.11.2006р. (т.1 а.с.26-27)

13.02.2012р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №2, відповідно до умов якого відповідач відступив право вимоги за кредитним договором №000 від 17.11.2006р. ТОВ «Кей-Колект». Також 11.06.2012р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №4 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 11.06.2012р. (т.1 а.с.54-63, 137, 212-250, т.2 а.с.1-15).

В судовому засіданні 14.06.2017р. представнику позивача роз`яснено його право на залучення ТОВ «Кей-Колект» в якості співвідповідача, або заміни відповідача, однак він не погодився, а тому суд залучив ТОВ «Кей-Колект» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будьяка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно зі ст. 509 ЦК України (в редакції станом на 17.11.2006р.) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст.526-527, 548 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. . Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання не спричиняє недійсність основного зобов`язання.

Згідно зі ст.ст.626-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. . Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 10.13 договору про надання споживчого кредиту №000 від 17.11.2006р. (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) передбачено, що підписанням даного Договору позичальник підтвердив, що «….. повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе всі умови Договору, свої права та обов`язки за Договором і погоджується з ними, перед підписанням даного Договору Позичальник отримав інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»…….», тобто на момент підписання між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов цього кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору.

Таким чином, кредитний договір породжує певні взаємні права та зобов`язання між сторонами, що його уклали.

Відповідно до п.п.1.2.2 договору про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити проценти, штрафи та інші платежі згідно умов договору на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку.

Позивачем не заперечується, що відповідачем було надано та позивачем було отримано грошові кошти в сумі 65500дол.США, про що також свідчить копія заяви позивача від 22.01.2009р. (т.2 а.с.36).

Відповідно до п. 1.2.2 договору про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 17.11.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 договору. Позичальник зобов`язався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Судом встановлено, що за період з 17.11.2006р. по 17.04.2009р. позивачем частково погашалося тіло кредиту а також за період з 18.12.2006р. по 18.05.2009р. сплачувалися проценти за кредитним договором №000 від 17.11.2006р.., що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом станом на 13.12.2012р. (т.1 а.с.28-34)

Пунктом 1.6 договору про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) сторони погодили наступну черговість погашення заборгованості позичальника за Договором:

1)заборгованість за простроченими процентами (якщо буде мати місце прострочення)

2)строкова заборгованість за нарахованими до сплати процентами за кредитом

3)прострочена заборгованість за сумою основного боргу (якщо буде мати місце прострочення);

4)строкова сума основного боргу;

5)сплата пені та штрафних санкцій за договором.

Згідно з ч. 5 ст. 11, ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансовий кредит це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Статтею 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, які послуги вважаються фінансовими, серед визначень, пунктом 6 ст. 4 є надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Згідно з частиною 1 статті 638 та частиною 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Підпунктом д пункту 2 частини 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо.

Судом встановлено, що у відповідності до п. 10.13 договору перед підписанням даного договору Позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем дотримано усіх вимог законодавства на момент укладання спірних правовідносин.

При розгляді справи не знайшли свого підтвердження будь-які посилання позивача щодо недійсності оскаржуваного договору, оскільки кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору. Правове значення для вирішення питання про визнання кредитного договору недійсним має додержання його сторонами вимог закону саме при його укладанні, а не виконанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Посилання позивача на те, що відповідач не надав їй всю необхідну інформацію щодо всебічного і повного ознайомлення з умовами кредитування, ціною, способами розрахунку, перевагами та недоліками існуючих на час укладання договору схем кредитування та ін. а кредитний договір не містить графіку платежів, не містить детального розпису сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Суд критично ставиться до таких доводів позивача, оскільки договором про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) № 000 від 17.11.2006р. передбачені гарантії його виконання, зокрема позичальник підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у розумінні вимог статті 617 ЦК України.

Таким чином, аналізуючи все вищевикладене, оскільки суд прийшов до висновку про те, що вимоги щодо визнання кредитного договору недійсним задоволенню не підлягають.

Керуючись ст..ст.203, 215, 216, 526, 526, 548, 626-628, 638, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.10-11, 15-16,18-19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.76-79, 83, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту внаслідок порушення прав споживача - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН