Справа № 189/1136/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретареві Комеристій І.А.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що відповідно до паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого 20.02.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посадовою особою «колгоспу ім. Чапаєва» Письмечівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, внесено відомості до трудової книжки від 10 серпня 1977 року про трудову діяльність та вказано прізвище ім`я по батькові (російською мовою) « ОСОБА_2 1960 р.н.». Відповідно до паспорта громадянина України, на другому аркуші, його прізвище вказане на російській мові, як « ОСОБА_1 », відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 03.11.1960 р.н. заявник записаний російською мовою як « ОСОБА_1 » - батьками зазначено: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 ; відповідно до військового білету, серії НОМЕР_3 від 12.11.1978 р., його прізвище ім`я по батькові зазначено як « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », у зв`язку з вказаними розбіжностями прізвища та по батькові в трудовій книжці: серії НОМЕР_4 від 22.02.1978 року та трудовій книжці від 10 серпня 1977 року, заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. У зв`язку з чим, заявник просить встановити факт, що трудова книжка від 10.08.1977 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудова книжка серії НОМЕР_4 від 22.02.1978 року « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20.02.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_5 .

В судовому засіданні заявник обставини викладені в заяві підтримав та надав суду пояснення щодо заяви та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Продан І.В. до суду не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечення стосовно задоволення заявлених вимог відсутні.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що заявника знає з дитинства. Разом ходили в одну школу, потім разом працювали в одній бригаді. Йому відомо, що заявника називали по - батькові « ОСОБА_6 », але він завжди поправляв та говорив, що по батькові його « ОСОБА_7 ». Стверджує, що ОСОБА_1 та як зазначено в трудових книжках ОСОБА_2 є одна і та ж особа.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що заявник ОСОБА_1 є його племінником. Чому саме в трудовій книжці було помилково записано його прізвище, ім`я, по - батькові як « ОСОБА_2 » йому не відомо. Підтверджує, що трудові книжки належать заявнику.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що згідно даних паспорта громадянина України, виданого 20.02.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Письмечеве Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).

Відповідно до копії трудової книжки колгоспника від 10.08.1977 року, остання видана на ім`я ОСОБА_2 , 1960 року народження (а.с. 6).

Відповідно до копії трудової книжки, серії НОМЕР_4 від 22.02.1978 року, остання видана на ім`я (російською мовою) - « ОСОБА_2 », 1960 г.р. (а.с. 7).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_6 від 03.11.1960 року, зазначено (російською мовою) - « ОСОБА_1 » народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є: батько (російською мовою) - « ОСОБА_3 », мати (російською мовою) « ОСОБА_4 » (а.с. 8).

Як вбачається з копії військового білету, серії НОМЕР_3 від 12.11.1978 року, останній виданий на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 9- 12).

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для оформлення пенсії за віком, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка від 10.08.1977 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудова книжка серії НОМЕР_4 від 22.02.1978 року « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20.02.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_5 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова