Справа № 647/1888/20
№ провадження 2/647/412/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Миргород В.С.

при секретарі Онус О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/1888/20 за позовом ОСОБА_1 , до Бериславської міської ради Херсонської області, про визнання права власності на спадкове майно,

за участі представників сторін :

від відповідача: представник Бериславської міської ради Херсонської області не прибув до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області із позовом до Бериславської міської ради Херсонської області, про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за законом, який прийняв спадщину є донька спадкодавця - ОСОБА_1 . За заявою позивача була відкрита спадкова справа. Згідно листа нотаріуса, свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 неможливо видати, у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане майно, у зв`язку з його відсутністю, в зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду. Просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 29.07.2020 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві, наполягає на їх задоволенні, проти заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Бериславської міської ради Херсонської області в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність їх представника.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За нормою ч.1ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2 , де в графі батьки вказано: Батько - ОСОБА_2 , Мати - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 20).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Берислав Херсонської області, у віці 79 років помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 107 (а.с. 19).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.5 ч. 2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Симутенко Т.Г. від 22.06.2020 року №70/02-14 заведена спадкова справа № 55/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє місце проживання та реєстрації якого було: АДРЕСА_1 , за заявою доньки померлого - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про прийняття спадщини за законом (а.с. 13).

Пунктами 4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Нотаріус, керуючись статтею 49 Закону України "Про нотаріат" листом відмовив у вчиненні нотаріальної дії за законом, так як у позивача відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно у зв`язку з його відсутністю та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 13).

Тобто у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки іншого способу захисту свої прав окрім звернення з позовом до суду у позивача немає, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом.

На підтвердження права власності на вказане майно, позивачем надано технічний паспорт виготовлений КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради 03.06.2020 року (а.с. 15-17), згідно якого спадкове домоволодіння було побудовано в 1963-1991 р.р.

Судом встановлено, що відповідно до копії виписки із протоколу №7 засідання виконкому Бериславської міської ради депутатів трудящих від 17.03.1961 року слухали заяву померлого про відведення земельної ділянки під будівництво житлового будинку, на якому було вирішено відвести в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 метрів квадратних для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 із земель міськдержфонду та зобов`язано одержати від інвентарбюро до 17.05.1961 року всю технічну документацію на право забудови житлового будинку (а.с. 41).

Згідно дозволу № 540 на виконання робіт від 25.03.1961 року відділ комунального господарства Виконкому міської Ради депутатів трудящих дозволяє померлому на земельній ділянці АДРЕСА_2 на підставі рішення №6 від 17.03.1961 року про надання ділянки - виробництво будівельних, санітарно-технічних і спеціальних робіт по будівництву, значить на генеральному плані, узгодження з відділом комунального господарства житлового будинку з верандою, сараю і санвузла. Технічна документація затверджена в складі договору забудови з рішенням виконкому міської ради та плану відведення земельної ділянки. Строк закінчення робіт 25.03.1964 року (а.с. 42).

Відповідно до витягу із рішення №150 від 16.11.2004 року було узаконено раніше збудовані веранду розміром 4,0*2,6 м, добудову до гаража розміром 6,9*2,4 м, сарай розміром 4,5*1,8 м, сарай розміром 9,2*3,5 по АДРЕСА_1 (а.с. 25).

16.11.2004 року на підставі вищезазначеного рішення виконкому Бериславської міської ради було видано ОСОБА_2 будівельний паспорт № 62 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Згідно витягу із рішення Виконавчого комітету Бериславської міської ради вбачається, що житловому будинку з господарськими спорудами присвоєно наступну поштову адресу: АДРЕСА_1 , колишня поштова адреса об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_2 .

Відповідно до технічного паспорту та характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що житловий будинок, кухню споруджено у 1963 році; підвал та вхід до підвалу споруджено у 1964 році; сарай споруджено у 1976 році; сарай споруджено у 1988 році; прибудова та сарай споруджено у 1989 році; гараж споруджено у 1990 році; туалет споруджено у 1991 році (а.с. 17 об.). Тобто судом встановлено що домоволодіння створене у 1991 році.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на момент реєстрації права спадкодавцем регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (що була чинна на момент придбання у власність спадкодавцем житлового будинку з надвірними спорудами) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Роз`яснення щодо того, що правильним є застосування саме вказаних норм, міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» наведено роз`яснення судам щодо розгляду аналогічних спорів з приводу спадкування майна та його реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст. 328 ЦК України).

Згідно з Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на домоволодіння в порядку спадкування підлягають задоволенню за ст.ст.1216, 1217, 1261 цього Кодексу.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 206, 229, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1268 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач, ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_5 .

Відповідач Бериславська міська рада Херсонської області, 74300, Херсонська область, м. Берислав, вул. 1 Травня, 246, Код .

Повне рішення складено 30.10.2020 року.

Суддя В. С. Миргород