У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2020 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Крегул М.М., за участю секретаря судових засідань Ковач В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову головного державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Белякова Максима Ігоровича, про арешт коштів боржника від 14.09.2020р. , -
ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської із даною скаргою, яку мотивує тим, що постановою від 14.09.2020 року, винесеною у виконавчому провадженні № 60950072 про арешт коштів боржника головним державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Беляковим М.І., накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 (номер НОМЕР_2 ), відкритий у філії «Укрексімбанк» м. Івано-Франківськ на ім`я ОСОБА_1 . ОСОБА_1 у скарзі зазначає, що він працює в ПАТ «Івано-Франківськ цемент» і даний рахунок відкритий для нарахування йому заробітної плати, яка є його єдиним джерелом доходу, а відтак, вважає вказану постанову незаконною, такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства і така постанова підлягає скасуванню, а тому просить суд визнати дії державного виконавця незаконними, скасувати вказану постанову та зобов`язати державного виконавця зняти арешт з вказаного рахунку.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місцем розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Однак, від його представника адвоката Юрик Б.І. до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд скарги провести без їх участі та зазначає, що відмовляється від вимог в частині визнання незаконними дій державного виконавця.
Державний виконавець Беляков М.І. у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд скарги провести без його участі.
Відповідно до ч. 2ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Судом встановлено, що в межах виконавчого провадження номер 60950072 на виконання постанови по справі №308/3263/19 від 26.09.2019 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, згідно якої на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 106100,00 грн., головним державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Беляковим М.І. 14.09.2020 року винесено постанову, якою для забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках: номер рахунку НОМЕР_2 в АТ «Украексімбанк», валюта рахунку 980, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .
Відповідно п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.
Відповідно дост.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції Українивід 02квітня 2012року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.
Згідно зі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює питання особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи- підприємця, виконавець звертає стягнення на кошти боржника-юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника-юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника-юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником-юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.
Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Тобто, фінансова установа після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 , повинен був повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову в тій частині, без виконання.
Однак, таких повідомлень державному виконавцю не надходило.
Враховуючи вищезазначене, державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника. При цьому банк, в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не повідомив виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Частинами 2 та 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.
Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
У той же час, відповідно до ч.2с т.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.
Арешт карткового рахунку, куди зараховується заробітна плата перешкоджає ОСОБА_1 користуватись такими коштами, чим останній позбавлений засобів для існування.
За змістом ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.
За таких обставин, вважаю доведеним, що інтереси та права боржника були порушені, оскільки в ході виконавчого провадження фактично накладено арешт на всі кошти, які надходять у вигляді заробітної плати без відповідних на те правових підстав.
Таким чином, скарга підлягає до задоволення в цій частині та постанова старшого державного виконавця про арешт коштів боржника від 14.09.2020 року ВП№60950072 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (номер НОМЕР_2 ), відкритий в філії АТ «Укрексімбанк» м. Івано-Франківськ підлягає скасуванню.
Разом з тим, скарга в частині зобов`язати виконавця зняти арешт та скасувати звернення стягнення до задоволення не підлягає, так як суд не вправі вирішувати питання про зняття арештів з рахунків.
З огляду на викладене приходжу до висновку, що вимоги скарги підлягають до часткового задоволення.
Керуючисьст.ст.18, 70, 74ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.258-260,353,354,447-451 ЦПК України, суд, -
Скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову головного державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Белякова Максима Ігоровича, про арешт коштів боржника від 14.09.2020р - задовольнити частково.
Скасувати постанову головного державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Белякова Максима Ігоровича у межах виконавчого провадження №60950072 про арешт коштів боржника від 14.09.2020 року в частині накладення арешту на кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 НОМЕР_4 (номер НОМЕР_2 ), відкритий в філії АТ «Укрексімбанк» м. Івано-Франківськ.
В іншій частині вимог відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 30.10.2020 року о 16 год. 05 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул