Справа №: 164/767/20
Категорія: 310010000
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2020 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шлеян А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що він являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив у володіння та управління спадковим майном. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_3 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно, крім позивача, є дочка спадкодавця - відповідач ОСОБА_2 , однак вона будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , не вчинила, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Підтвердила, що після смерті батька ОСОБА_3 позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив у володіння та управління спадковим майном. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_3 , ні за законом, ні за заповітом немає.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини він не подавав.Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_3 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно, крім позивача, є дочка спадкодавця - відповідач ОСОБА_2 , однак вона будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , не вчинила, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 13 лютого 2020 року та серії НОМЕР_2 від 13 лютого 2020 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 8 квітня 1959 року, довідок Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області № 321 від 17 лютого 2020 року та № 1783-1784 від 22 жовтня 2020 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки Красновільської сільської ради Маневицькогорайону Волинської області, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 27 лютого 1992 року, технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна - будинковолодіння по АДРЕСА_1 , постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 293/02-31 від 10 квітня 2020 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 про відмову від спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 680/01-16 від 4 вересня 2020 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 , фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 530, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар