Справа № 636/2666/20
Провадження № 2/636/1520/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення заяви про забезпечення позову

02 листопада 2020 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі :

головуючого судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 60000,00 грн. та судового збору шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що вжиття негайних заходів направлене на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення. Заявник вважає, що має місце велика вірогідність того, що у відповідача коштів не має і стимулювати повернення грошей можна лише під загрозою втрати майна, що належить відповідачу, і забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає меті застосування заходів забезпечення, оскільки вартість будинку становить 50000-60000 грн.

Розглянувши заяву, вважаю, що вона підлягає поверненню заявникові, оскільки подана без додержання вимог, встановлених законом.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 60000,00 грн. та судового збору.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів ( ч. 4 ст. 151 ЦПК України).

Крім того, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч. 5 ст. 151 ЦПК України).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Відповідно до цього ж п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, за вимогами, вказаними у позовній заяві, загальна сума, яку позивач просить стягнути з відповідача, становить 60000,00 грн. та судові витрати у розмірі 840,80 грн. і 420,40 грн., що є набагато меншою сумою, ніж вартість будинку, на який позивач просить накласти арешт, оскільки згідно доданого договору про купівлю-продажу житлового будинку, на який позивач просить накласти арешт, будинок був придбаний відповідачем 25.12.2006 за 151500,00 грн., тобто заходи забезпечення позову не співмірні заявленим вимогам.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151,153 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів шляхом накладення арешту на нерухоме майно, повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -