ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6852/20
провадження № 2/753/5575/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.10.2015 р. він придбав у ОСОБА_3 автомобіль марки O»pel Vectra», 2004 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплативши останньому 30 000 грн., про що було складено розписку. Зазначає, що через відсутність часу у відповідача на переоформлення транспортного засобу, сторони вирішили оформити довіреність на розпорядження автомобілем. Відповідно до довіреності від 04.10.2015 р. ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси з питань, які стосуються розпорядження належним йому автомобілем марки «Opel Vectra», 2004 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказує, що відповідач обіцяв в майбутньому переоформити автомобіль на позивача, однак даного переоформлення так і не здійснив.

Враховуючи, що позивач сплатив вартість автомобіля відповідачу, але на даний час не може оформити право власності на автомобіль, він звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Opel Vectra», 2004 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2020 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що визнає позовні вимоги.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, позивач звертаючись до суду з вимогами визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Opel Vectra», 2004 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мотивує свої вимоги тим, що між ним та відповідачем відбулося відчудження даного автомобіля, що підтверджується виданою на його ім`я довіреністю та розпискою про отримання від позивача грошових коштів за проданий автомобіль.

Судом встановлено, що автомобіль марки «Opel Vectra», 2004 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого МРЕВ-3 ДАІ ГУ МВС України в м. Києві 18.06.2005 року зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3 . (а.с.5)

Відповідно до довіреності від 04.10.2015 р. посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахтадир М.М., відповідач ОСОБА_3 на підставі усного договору уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси з питань, які стосуються розпорядження належним йому автомобілем марки «Opel Vectra», 2004 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . (а.с.6).

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_3 визнав позовні вимоги, про що ним було подано до суду заяву, однак визнання відповідачем позову суперечить закону, у зв`язку із чим суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, з огляду на наступне.

На підставі довіреності, як зазначено у ній та визначено положеннями ст.ст. 237,244,245 ЦК України, здійснюється представництво.

За своїм юридичним змістом довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій для представництва перед третіми, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Крім того, на підставі доручення повірений не має права укладати угоду від імені особи, яку він представляє, відносно себе особисто.

Отже, довіреність на керування та розпорядження спірним автомобілем не є правочином, згідно з яким відбувається перехід права власності і видачу такої довіреності не можна вважати договором купівлі-продажу.

Розписка, як форма договору, положеннями ЦК України передбачена тільки при укладанні договору позики (ст. 1047 ч. 2).

Разом з тим, відповідно до частин 1,4 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Однак, п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно зі ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази укладення між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу спірного автомобіля і видана довіреність необхідних умов щодо купівлі-продажу не містять.

Представник позивача стверджує, що вищезазначена довіреність на право користування та розпорядження автомобілем також є підтвердженням переходу саме до нього права власності на автомобіль.

Але слід зазначити, що відповідно до Правил дорожнього руху власником транспортного засобу є фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб та має на це відповідні документи.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачу реєстраційних документів і номерних знаків.

Так, пунктом 6 Порядку, передбачено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг.

Згідно п. 7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Правомірність придбаного транспортного засобу підтверджується зазначеними у п. 8 Порядку документами, у переліку яких не міститься довіреність або розписка. У разі зміни власників транспортних засобів проводиться їх перереєстрація за правилами п. 33 Порядку. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень, що передбачено п. 2 Порядку.

Підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання абооспорювання. Однак, згідно ст.ст.12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищезазначене, сукупність зібраних та досліджених судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобілю між його власником і позивачем по справі не укладався, відповідна перереєстрація транспортного засобу не проводилась, а посилання позивача на фактичне виконання договору купівлі-продажу та видану на його ім`я довіреність не є тими законними підставами для набуття права власності в встановленому законом порядку.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що визнання відповідачем позову не може бути покладено в основу рішення суду по даній справі, оскільки таке визнання фактично суперечить закону, виходячи зі змісту позовних вимог позивача (ч. 4 ст.206 ЦПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання дійсним договорур купівлі-продажу автомобіля марки «Opel Vectra», 2004 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА