Справа № 565/177/20
Провадження № 2/565/331/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіМалкова В.В.
при скретарі судового засіданняПанчук Г.І.
з участю: позивачаОСОБА_1
представника позивачаОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення в квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 (далі - спірна квартира) шляхом вселення позивача в спірну квартиру. В обґрунтування позову вказано, що позивач зареєстрована у спірній квартирі та є її власником, проте на даний час в спірній квартирі проживає тільки відповідач зі своєю сім`єю, відповідач створює перешкоди в користуванні позивачем спірною квартирою.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, хоча була належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення судового засідання не подала.Відзиву на позов відповідач не подала.

Свідок ОСОБА_4 , яка є троюрідною сестрою позивача, в судовому засіданні дала наступні показання. Відповідач є донькою позивача та проживає у спірній квартирі, проте позивача до квартири не впускає, ключів від квартири позивач не має. Відповідач зі свідком приходили до спірної квартири в кінці 2019 року та лютому 2020 року, проте потрапити до квартири їм не вдалось, оскільки відповідач їх не впустила.

Свідок ОСОБА_5 , яка є знайомою позивача та раніше працювала разом з позивачем, в судовому засіданні дала наступні показання. Відповідач, яка є донькою позивача та проживає в спірній квартирі, не впускає до спірної квартири позивача. В цьому свідок пересвідчилась 25.08.2019р. та 30.03.2019р., коли вона та позивач прийшли до спірної квартири, проте їх до квартири ніхто не впустив. Як відомо свідку, у зв`язку із такими діями відповідача позивач вже тривалий час проживає у смт Рафалівка Володимирецького р-ну Рівненської області.

Позивач під час судового засідання пояснила, що вісім останніх років проживає у АДРЕСА_2 . Спірна квартира є її приватною власністю, вона дозволила дочці - відповідачу ОСОБА_3 в цій квартирі проживати. Проте із серпня 2017 року відповідач не відчиняє двері у спірну квартиру без пояснення причин, ключів від вхідної двері у неї немає.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, дослідивши та оцінивши у сукупності наявні в справі докази, керуючись законом, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач є матір`ю відповідача. Із доданих до позову свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1996 року, технічного паспорту на квартиру від 18.11.1996р. та інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно слідує, що позивач є єдиним власником спірної квартири, спірна квартира належить позивачу на праві приватної власності. У спірній квартирі, крім позивача, зареєстровані також відповідач ОСОБА_3 та її неповнолітня донька ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради.

Із змісту заяви позивача від 25.09.2019р., що зареєстрована у Вараському ВП ГУНП в Рівненській області, вбачається, що у вересні 2019 року позивач зверталась до Вараського ВП ГУНП з приводу створення відповідачем перешкод у користуванні спірною квартирою та просила вселити її до спірної квартири.

Обставини створення відповідачем перешкод у користуванні позивачем спірною квартирою підтверджуються даними в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Відповідно до змісту ст. ст. 12, 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника квартири вимагати усунення свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак , положення статей 383, 391 ЦК передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок , квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які є членами його сім`ї.

Таким чином, оскільки судом було встановлено, що позивач є єдиним власником спірної квартири, з боку відповідача позивачу чиняться перешкоди у користуванні власністю - спірною квартирою, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати, згідно із ст.141 ЦПК, суд вважає, що витрати, понесені позивачем у зв"язку із сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідача повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.150 ЖК УРСР, ст.ст.12,319,321,383,391 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий

Повне рішення суду виготовлене і підписане головуючим 03.11.2020 року