"02" листопада 2020 р.
Справа № 642/4784/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Канаєвої К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюковському, Лозівському районам та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 3-я особа: АТ «КБ «Приватбанк», про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просив звільнити з-під арешту автомобіль Mercedes - Benz E-200, 1986 р.в., чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , який він придбав у ТОВ «Примаск-Автоексперт» за договором купівлі-продажу від 21.12.2018р. за 6015 грн. Даний автомобіль реалізовувався за договором комісії, який ТОВ «Примаск-Автоексперт» уклало в свою чергу з ОСОБА_2 21.12.2018р. Під час оформлення права власності позивач звернувся до Територіального сервісного центру №6350 де дізнався, що на даний автомобіль 26.12.2018р. державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюковському, Лозівському районам та місту Лозова ГТУЮ у Х/О накладено арешт.

Ухвалою суду від 20 серпня 2019р. в якості 3-ї особи залучено АТ «КБ «Приватбанк».

Ухвалою суду від 10 грудня 2019р. з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області витребувано відомості щодо зміни прізвища ОСОБА_2 на « ОСОБА_2 ».

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 р. з Регіонального сервісного центру МВС у Харківській області витребувано відомості про реєстрацію (перереєстрацію) автомобіля Mrecedes - Benz E-200, 1986 р.в., а також звернень до Територіального сервісного центру №6350 ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 з приводу перереєстрації зазначеного автомобілю.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та показав, що після експертизи та купівлі продажу автомобіля Mrecedes - Benz 21.12.2018р., за який він фактично сплатив еквівалент 2500 доларів США він звернувся до сервісного центру МВС для постановки автомобіля на облік, однак йому було зазначено, що власником автомобілю не сплачено штрафи за порушення ПДР. Продавець зазначив, що сплатив зазначені суми штрафу, що в подальшому підтвердив державний виконавець, який пообіцяв на наступний день закрити ці провадження. Після повторного звернення до сервісного центру йому було відмовлено в постановці на облік автомобіля з посиланням на заборону реєстрації, оскільки за власником автомобіля мається заборгованість перед «Приватбанком». Він звертався з цього приводу до власника автомобіля, який заборгованість не сплатив, а ДВС відмовило в скасуванні арешту мотивуючи велику заборгованість перед банком. До правоохоронних органів він не звертався, автомобіль знаходиться у його користуванні за адресою його реєстрації.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, при цьому подав заяву в якій просив розглядати позов у його відсутності.

Представник відповідача Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюковському, Лозівському районам та місту Лозова ГТУЮ у Х/О подав до суду письмовий відзив в якому проти задоволення позову заперечував та зазначив, зокрема, що в провадженні ДВС перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості 186982,30 грн., і фактично вказану суму до цього часу не стягнуто. Під час проведення виконавчих дій, на майно ОСОБА_2 було накладено арешт. Державним виконавцем було перевірено майновий стан боржника та зроблені запити до ПФУ та ДФС, які повідомили. Що боржник ОСОБА_2 не працює, рахунків не має. Боржнику неодноразово направлялись виклики, які повертались за терміном зберігання, а на отриманий виклик від 23.11.2017р. боржник не з`явився. Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми боргу. 25.05.2018р. виконавче провадження було повернено стягувану.

Представник 3-ї особи АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення в яких проти задоволення позову заперечував та зазначив, що ОСОБА_2 відповідно до виконавчого напису нотаріуса №4262 від 01.06.2017р. має перед АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 186982 грн.30 коп. Державним виконавцем в межах виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника. За інформацією державної виконавчої служби, виконавчий лист щодо ОСОБА_2 було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо б було звернути стягнення. В цьому випадку рішення суду залишається невиконаним та зняття заходів забезпечення виконання рішення не передбачено законодавством. Така обставина не є закінченням виконавчого провадження в розумінні ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для зняття арешту з автомобіля.

За виконавчим написом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу від 01.06.2017р. ОСОБА_6 стягнуто заборгованість на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 за кредитним договором №б/н від 08.10.2013р. заборгованість у сумі 185182 грн. 30 коп. (а.с.33)

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» 22.09.2017р. звернувся з заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюковському, Лозівському районам та місту Лозова ГТУЮ у Х/О про відкриття виконавчого провадження. Крім того, просив накласти арешт на все майно боржника та оголосити заборону на його відчуження, яку внести до відповідних державних реєстрів обтяжень майна, а також провести опис майна боржника шляхом складання Акту опису та арешту майна боржника, під час якого оголосити заборону розпоряджатися ним, вилучити та передати його на зберігання ПАТ КБ «Приватбанк». (а.с.32)

Постановами старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюковському, Лозівському районам та місту Лозова ГТУЮ у Х/О Павленко О.М. від 17.10.2017р. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 185182 грн. 30 коп., а також накладено арешт на майно, що належить боржнику (все майно боржника в межах суми боргу.) Крім того, ОСОБА_2 направлено виклик з вимогою про утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, допускати до приміщень і сховищ що належать йому, або якими він користується для проведення виконавчих дій за рішенням виконавчого характеру, в 5-ти денний строк надати декларацію про доходи та майно. А також зобов`язано надати підтверджуючі документи про сплату заборгованості. (а.с.34-37)

Державним виконавцем були направлені запити до ПФУ та ДФС стосовно роботи і банківських рахунків божника та отримано відомості про відсутність інформації. (а.с. 38, 39, 44, 45)

23.11.2017 р. боржнику ОСОБА_2 повторно направлено виклик щодо явки до ДВС для погашення заборгованості. Вказаний виклик вручений за довіреністю 28.12.2017р., однак боржник ОСОБА_2 до ДВС не з`явився. Також 12.02.2018р. ОСОБА_2 було повторно направлено виклик щодо явки до ДВС, який повернувся за терміном зберігання. (а.с.40-43)

Постановою старшого державного виконавця від 25.05.2018р. виконавчий документ було повернено стягувану, оскільки у боржника ОСОБА_2 відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення. (а.с.46)

Як вбачається з відповіді відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації від 23.12.2019р. відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено актовий запис про зміну імені за №23 від 22.04.2016р., складений Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Х/О на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.77)

За відповіддю регіонального сервісного центру МВС в Х/О від 05.05.2020р. згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, який є складовою частиною НАІС - (Національна автоматизована інформаційна система) ГСЦ МВС України, автомобіль Mercedes - Benz E-200, 1986 р.в., кузов НОМЕР_1 , чорного кольору, 08.11.2017р. перереєстровано на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 . На підставі договору купівлі продажу №2342/2017/698422 від 08.11.2017р., укладеному в ТСЦ №2342 РСЦ МВС в Запорозькій області. На транспортний засіб оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 та закріплено номерні знаки НОМЕР_5 . 21.12.2018р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_6 , звернувся до ТСЦ №6350 РСЦ МВС в Х/О з заявою №223108587, про перереєстрацію вищевказаного автомобіля на нового власника за договором купівлі продажу №6218/18/008784 від 21.12.2018 р. виданого ТОВ «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ». Оскільки у Єдиному державному реєстрі боржників є відомості про стягнення коштів за РНОКПП: НОМЕР_3 , накладені Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Близнюковському, Лозівському районам та місту Лозова ГТУЮ у Х/О. ВП 54918941, у перереєстрації вищевказаного автомобіля ОСОБА_1 було відмовлено, на підставі п.15 постанови Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998р. назва в редакції ПКМУ №1371 від 23.12.2009р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів. Мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». (а.с103,104)

Судом з`ясовано, що відповідач ОСОБА_2 , згідно до договору комісії від 21.12.2018р. має паспорт НОМЕР_7 та РНОКПП НОМЕР_3 , і ОСОБА_2 , якого зазначено у відзиві має той самий РНОКПП НОМЕР_3 . Таким чином, попередній власник автомобіля має боргові зобов`язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк», в зв`язку з чим в порядку виконавчого провадження на його майно було накладено арешт.

Старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюковському, Лозівському районам та місту Лозова ГТУЮ у Х/О Павленко О.М. проводились відповідні дії щодо стягнення з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 185182 грн. 30 коп., та в рамках виконавчого провадження накладено арешт на майно, що належить боржнику.

Зміна прізвища боржника на « ОСОБА_2 » не є підставою для зняття арешту.

21 грудня 2018 року ОСОБА_2 та ТОВ «Примаск-Автоексперт» уклали договір комісії №6218/18/009784, за яким ОСОБА_2 передав комітенту ТОВ «Примаск-Автоексперт» автомобіль Mercedes-Benz E-200, 1986 р.в., кузов НОМЕР_1 , чорного кольору для укладення договору купівлі-продажу із покупцем за ціною 6015,29 грн. (а.с. 8)

21 грудня 2018р. між ТОВ «Примаск-Автоексперт» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно якого ОСОБА_1 придбав за ціною 6015,29 грн. автомобіль Mercedes-Benz E-200, 1986 р.в., кузов НОМЕР_1 , чорного кольору (а.с. 10-11)

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ч.ч. 1, 2 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним принципом цивільного законодавства для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу нотаріальне його посвідчення не є обов`язковим і така письмова форма договору не суперечить вимогам, визначеним постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 07.09.1998р. (з наступними змінами), якою затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок № 1388).

Втім, за змістом положень ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із ч. 3 Ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

До того ж, законодавцем у змісті Закону України «Про дорожній рух» і вказаного Порядку № 1388 унормована державна реєстрація транспортних засобів. Тож, договір купівлі-продажу транспортного засобу є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Згідно з положеннями ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені до експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі та інші засоби транспорту. Власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати їх протягом десяти днів після придбання, одержання або виникнення підстав, що потребують внесення змін у реєстраційні документи, в органах внутрішніх справ України.

Аналогічні вимоги викладені у п. 7 Порядку № 1388.

За змістом положень у п.п. 4, 8, 40, 43 Порядку № 1388 перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий в підрозділах Державтоінспекції. Зняття з обліку транспортних засобів, що належать юридичним особам недержавної форми власності, проводиться на підставі копій відповідних рішень власників, засвідчених у встановленому законом порядку.

За відомостями регіонального сервісного центру МВС в Х/О станом на 05.05.2020р., автомобіль Mercedes-Benz E-200, 1986 р.в., кузов НОМЕР_1 , чорного кольору, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 . ОСОБА_1 в перереєстрації цього автомобіля на нового власника за договором купівлі продажу №6218/18/008784 від 21.12.2018р. відмовлено, оскільки на майно ОСОБА_2 накладено арешт Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Близнюковському, Лозівському районам та місту Лозова ГТУЮ у Х/О.

З цього витікає, що у вищевказаному Порядку № 1388 ОСОБА_2 не знімав цей автомобіль з державної реєстрації для подальшого відчуження, в тому числі передаючи автомобіль для продажу за договором комісії.

За змістом положень у п. 8 Порядку № 1388 документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, є оформлені в установленому порядку, зокрема: договори купівлі-продажу транспортних засобів, укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів, безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу транспортних засобів тощо.

Укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Примаск-Автоексперт» договір купівлі-продажу, був укладений в простій письмові формі, та не є таким документом, що підтверджує право власності на автомобіль.

Позивачем, якому за договором було передано автомобіль, не виконаний обов`язок щодо державної реєстрації права власності на набутий транспортний засіб протягом десяти діб після його придбання, як то регламентовано у п. 7 Порядку № 1388 і в п. 6.4 вищевказаного Порядку № 296/5.

Позивач, в розумінні ст. 328 ЦК України, не набув у встановленому законом порядку право власності на придбаний за простою письмовою угодою автомобіль.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що до цього часу автомобіль Mercedes-Benz E-200, 1986 р.в., кузов НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_2 , на майно якого (у тому числі й даний автомобіль) накладено арешт в межах виконавчого провадження, і борг перед АТ КБ «ПриватБанк» ним не погашено.

На підставі ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до цього Закону, заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною п`ятою статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Отже, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим, воно є завершеним і ці поняття, не є тотожними.

Відтак, повернення виконавчого документа стягувачу не є закінченням виконавчого провадження, оскільки це різні стадії виконавчого провадження, які мають різні підстави виникнення та наслідки. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, а повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне звернення виконавчого документу до примусового виконання.

Статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено зняття арешту з майна боржника у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, а не у випадку повернення виконавчого документа стягувачу.

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження", якою врегульовані питання зняття державним виконавцем арешту з майна, також не передбачено право державного виконавця зняти арешт у разі повернення виконавчого документа стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист був повернутий стягувачу 25.05.2018 року.

Частинами 5, 6 Законом України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

За змістом ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином, позивач просить скасувати арешт, накладений на автомобіль, власником якого до цього часу залишається ОСОБА_2 , в межах виконавчого провадження, за яким ОСОБА_2 , до цього часу грошове зобов`язання на суму 186982,30 грн. не виконане.

Згідно з положеннями статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в цивільному процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду, що позивачем в установленому ЦПК України порядку не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини на які останній посилається в якості підстав позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України не вбачається підстав для відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

На підставі викладеного, керуючись 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, ст.ст. 5, 6, 47, 50, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209, 328, 334, 639 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою КМУ № 1338 від 07.09.1998р., суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюковському, Лозівському районам та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 3-я особа: АТ «КБ «Приватбанк», про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2020 р.

Суддя Л.Г.Проценко