Справа № 712/6358/20
Провадження №2/712/1794/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 ( іпн. НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 ) звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири. ОСОБА_2 була колишньою власницею квартири. Відповідно до п.15 договору купівлі-продажу вона, як продавець, зобов`язалась у строк до 11.03.2011 здійснити всі дії та знятись з реєстраційного обліку. Проте з реєстраційного обліку вона не знялась. Відповідач в сімейних стосунках з нею не перебуває. У зв`язку з цим вважає, що відповідач втратила користування житловим приміщенням.

Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача адвокат Антонюк І.А. надала до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не надіслала.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному його розгляді, що відповідає вимогам ст. 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.03.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 682.

У наявному в матеріалах справи листі Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради зазначено, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_2 з 2009 року по теперішній час.

Факт реєстрації відповідачки за вказаною адресою також підтверджується відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 06.08.2020 року, які були надані на запит суду.

Досліджуючи копію договору купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом встановлено, що в п. 15 договору ОСОБА_2 , як продавець, зобов`язувалась в строк до 11.03.2011 року здійснити всі дії, необхідні для фактичної передачі квартири покупцю, тобто знятись з реєстраційного обліку, звільнити квартиру від речей домашнього вжитку. Проте відповідач умови договору не виконала.

Відповідно до акту опитування сусідів, завіреного головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Лісовий» ОСОБА_3 від 17.06.2020 року, ОСОБА_2 в квартирі не проживає з березня 2011 року по теперішній час, її речі в квартирі відсутні.

Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивач не може розпорядитись своїм майном, чим порушуються її права як власника.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 64 ЖК України визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача, в квартирі не проживає, що достовірно встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними доказами.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач втратила зв`язок з житлом, так як в спірному житлі не проживає, що являється підставою для визнання її такою, що втратила право на проживання в квартирі АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 6,12, 13, 17, 18, 263, 265, 268, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача проданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Позивач: ОСОБА_1 ( іпн. НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 ).

Дата виготовлення повного тексту рішення 30.10.2020