Справа № 661/2219/20
Провадження № 2/661/656/20
02 листопада 2020 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючої судді: Бойко М.Є.,
за участю секретаря: Антоненко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, цивільну справу за позовом адвоката Ільїної Тетяни Анатоліївни, поданої в інтересах ОСОБА_1 до Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,
в с т а н о в и в:
01.06.2020 року адвокат Ільїна Т.А. звернулася до суду із позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог адвокат зазначила, що зазначений будинок відповідно до договору купівлі-продажу позивачем придбано 15.04.2005 року, проте договір купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розташований цей будинок, не укладався, її власником є померлий колишній власник будинку ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_1 на теперішній час позбавлений можливості розпоряджатись належною йому земельною ділянкою, у зв`язку з чим звертається до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 05.06.2020 року було відкрито провадження та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача - адвокат Ільїна Т.А. не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі та участі позивача.
Представник відповідача Новокаховської міської ради Херсонської області в судове засідання також не з`явився. На адресу суду надійшла заява, в якій відповідач просить слухати справу без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання вдруге не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується її особистим підписом на зворотньому поштовому повідомленні.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу серії ВСВ №287880 від 15.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Крамчаніном С.А., ОСОБА_1 придбав у власність у ОСОБА_3 будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
З інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №156/2006 та на ім`я його доньки - ОСОБА_2 видано свідоцтво про праву спадщину за законом на спадкове майно, яке складається: з 5166 простих іменних акцій ВАТ «Племзавод «Велика Бурімка» номінальною вартістю 0,25 гривень та грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами у ВАТ «Державний ощадний банк України».
Відповідно до ч. 1 ст. 381 Цивільного кодексу України, в редакції, діючої на час виникнення спірних правовідносин, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.
Питання виникнення права власності або права користування земельними ділянками урегульовані Земельним кодексом України.
Згідно з ч. 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України, в редакції закону від 20.06.2005 року, тобто чинному на день виникнення спірних правовідносин, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах,
встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.
Застосовуючи положення ст. 120 ЗК України у поєднанні із ст. 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.
Вказаний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 12.10.2016 у справах за № 6-2225цс16 та № 6-2099цс16, 6-2цс15 від 11.02.2015 року та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Крім того, пунктом «є» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.
Згідно п. б ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця.
Згідно статті 377 ЦК України в редакції закону від 01.04.2005 року, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка е необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
Вищезазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та земельної ділянки та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Таким чином, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з метою захисту прав позивача на безперешкодне обслуговування та користування належним йому на праві власності житловим будинком, враховуючи, що право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , площею 0,0517 га належало померлому ОСОБА_3 , а він за життя відчужив вказаний будинок ОСОБА_1 , інші спадкоємці на це спадкове майно не претендують, суд приходить до висновку, що останній, набувши право власності на об`єкт нерухомості на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2005 року набув також і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований.
Керуючись статтями ст. 5, 7, 12, 13, 76, 141, 142, 263, 264, 265, 272 ЦПК, ст. 120,125,140 ЗК України, суд
ухвалив:
Позов адвоката Ільїної Тетяни Анатоліївни, поданий в інтересах ОСОБА_1 до Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.
Повний текст рішення складено 05 листопада 2020 року.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-днів з дня складання повного тексту.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Новокаховський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Є. Бойко