Єдиний унікальний номер: 379/44/20
Провадження № 2/379/175/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Штельмах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 08.01.2020 звернулася до суду з даним позовом, просить суд прийняти рішення, яким стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України: кошти в розмірі понесених витрат 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч грн 00 коп.), витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 925,58 грн. Покласти витрати по оплаті судового збору на відповідача. Позов мотивує тим, що відповідач 31 липня 2015 року о 16.00 годин рухаючись в м. Києві керуючи транспортним засобом ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Форд д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Форд д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 18/08-273 про оцінку автомобіля Форд д.н.з. НОМЕР_2 складає 206828,16 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 19.02.2016 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50000,00 грн. Також, МТСБУ понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 925,58 грн. 17.02.2016 МТСБУ звернулось до ОСОБА_1 з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Як на підставу задоволення позовних вимог представник позивача посилається на ст.ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що дійсно 31.07.2015 сталася ДТП з участю автомобіля ЗАЗ під його керуванням та автомобілем Форд. Внаслідок ДТП він отримав закриту черепно-мозкову травму та інші тілесні ушкодження в тривалий час перебував на лікуванні. Зазначає, що проведення оцінки розрахунку шкоди, спричиненої транспортному засобу внаслідок ДТП було проведено без його участі, оскільки він через отримані травми не міг бути присутнім при проведенні оцінки, про що ним було надіслано телеграму. Заявлена сума відшкодування є значною. Він є людиною похилого віку, постійно хворіє, отримує пенсію, розмір якої є невеликий. Його дружина також є тяжкохворою людиною, має престарілий вік. В зв`язку із зазначеним вони вимушені значні кошти витрачати на придбання ліків. Звертає увагу суду, що з моменту ДТП минуло більше трьох років (строк позовної давності), тому в даному випадку строк позовної давності минув. В зв`язку з наведеним просить відмовити в позові.

Представник позивача адвокат Чехоєва Н.М. у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належно, подала клопотання про розгляд справи без її присутності на підставі поданих документів. Позов підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, відносно чого відповідач не заперечував.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснення надав аналогічні викладеним у відзиві. Також зазначив, що йому зараз 78 років. ДТП було в 2015 році, його визнали винуватим. Він отримував один лист від МТСБУ про відшкодування коштів. Пенсія в нього складає 2000 грн. В нього померла онука, син, а також жінка, він залишився зовсім один. В нього поганий стан здоров`я, хворіє на геморой, склероз та аденому, треба робити операцію. На експертизі він не був за станом здоров`я, оскільки після ДТП був перелом ключиці.

Заслухавши пояснення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 31.07.2015 року близько 16 год 00 хв на 128км+50 м а/д Київ-Одеса ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ Sens р.н.з. НОМЕР_1 , на ділянці дороги, яка має чотири смуги в обидва напрямки виконував поворот ліворуч, при цьому не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Форд Транзит р.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушено вимоги п.п. 2.3 б, 10.1, 10.3 ПДР, що підтверджується постановою Таращанського районного суду Київської області від 16.12.2015 (а.с.26).

На час розгляду справи вищеназвана постанова суду не скасована, а тому є чинною.

Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

12 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 31 липня 2015 року на 128 км дороги Київ-Одеса за участю транспортного засобу Форд Транзит з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу ЗАЗ СЕНС з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с.27).

З копії полісу № АІ/4881060 від 03.03.2015 вбачається, що цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу Ford Transit номерний знак НОМЕР_2 була застрахована (а.с.5).

Відповідно до висновку, викладеного у звіті № 18/08-273 від 09.09.2015 про оцінку автомобіля вартість відновлюваного ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля FORD Transit номерний знак НОМЕР_2 складає 189917,57 грн (а.с.10-17).

З платіжного доручення № 1176рв від 18 лютого 2016 року вбачається, що позивачем 19.02.2016 потерпілій особі ОСОБА_2 сплачено 50 000 гривень (а.с. 31). Крім того, як вбачається з платіжного доручення № 444рв від 20.11.2015, позивачем 23.11.2015 сплачено ТОВ «Експерт Сервіс Авто» 925,58 грн за послуги аварійного комісара (а.с.25).

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пункт 22.1 ст. 22 вказаного Закону регламентує, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум регламентної виплати.

Щодо заперечення сторони відповідача щодо відмови в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст. 599 ЦК України).

Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов`язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов`язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов`язанні.

Отже, з урахуванням зазначеного та з огляду на положення ч. 6 ст. 261 ЦК України моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.04.2017 справа № 6-2806цс16, та Верховного Суду від 10.01.2019 справа № 200/13392/13-ц.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, його вина встановлена постановою Таращанського районного суду Київської області від 16.12.2015.

Так, позивачем 19.02.2016 потерпілій особі ОСОБА_2 сплачено 50 000 гривень страхового відшкодування (а.с. 31), а позов подано до суду 08.01.2020.

Доводи сторони позивача щодо переривання позовної давності необґрунтовані з огляду на постанову Верховного Суду України № 6-1763/16 від 24.05.2017 позов поданий з процесуальним порушенням і повернутий судом без розгляду, не перериває позовну давність. Також, згідно правового висновку, викладеного в зазначеній постанові, перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Також, доводи сторони позивача, що ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 15.02.2019 про залишення позову без розгляду отримано після спливу строків позовної давності, суд вважає необґрунтованими, оскільки після отримання ухвали 26.02.2019, МТСБУ звернулося з позовом 27.12.2019, тобто через 9 місяців без поважних причин.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, вислухав аргументи сторін, і дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 261, 1166, 1188 ЦК України, статтями 3, 12, 13, 19, 77, 78, 81, 141, 142, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 352, 354, 442 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування відмовити в повному обсязі.

Повне рішення складено 10.09.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін