Номер провадження 2/754/795/20
Справа №754/6411/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Янковенко І.О.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкод у здійсненні прав користування та розпорядження своїм майном, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкоду у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом виселення.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 05 травня 2015 року.

З відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року (справа № 754/9368/18-ц) шлюб між нею та ОСОБА_3 , зареєстрований 24 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у

м. Києві, актовий запис № 859, розірвано.

Зазначає, що відповідач не є членом її сім`ї, його проживання та реєстрація у спірній квартирі порушує її право на вільне розпорядження і користування своїм майном, позбавлена можливості реєструвати будь-які правочини щодо зазначеної квартири. Вказує, що ніякої участі у витратах на утримання квартири не приймає, добровільно залишити квартиру не бажає. Крім того, йому на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_2 , яку вони разом із іншим співвласником здають в оренду.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , просила суд усунути перешкоди у здійсненні нею права на користування та розпорядження своїм майном, а саме квартири АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення відповідача права користування вказаним житловим приміщенням та його виселення.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 07 травня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

14 серпня 2019 року від Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації до суду надійшла заява, у якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства України.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І. В.

від 21 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до розгляду по суті.

12 жовтня 2020 року від ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача та його представника судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 05 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф. І., зареєстрованого в реєстрі за №1335. Вказаний договір укладено між дарувальником ОСОБА_4 та обдаровуваною ОСОБА_1 (а. с. 16).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року (справа №754/9368/18-ц) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 24 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 859, розірвано (а. с. 15).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особа від 03 травня 2019 року ОСОБА_3 з 26 березня 2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 20).

Відповідно до положень статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною другою статті 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що вселився відповідач в спірне жиле приміщення, як чоловік позивача, а позивач як власник, цього майна, яке належить їй на праві приватної власності згідно з договором дарування, надала право відповідачеві користуватись ним саме у зв`язку із існуванням шлюбних відносин між ними. Між тим шлюб між сторонами припинено, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач проживає однією сім`єю із власницею спірної квартири, веде з нею спільне господарство та пов`язаний спільним побутом, а, отже, є членом її сім`ї.

Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦК України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 734/387/15-ц, постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 320/6081/16, від 16 січня 2019 року у справі № 243/7004/17, від 06 березня 2019 року у справі № 319/1589/17, від 16 жовтня 2019 року у справі № 243/9627/16-ц.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач користувався спірним жилим приміщенням зі згоди позивача під час дії сервітуту, та такі обставини, які були підставою для встановлення сервітуту припинились у відповідача на праві користування, власник квартири має намір користуватись й розпоряджатись ним, суд дійшов висновку про те, що право користування ОСОБА_3 чужим майном припинилось, а тому існують підстави для задоволення позову.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн 40 коп.

На підставі статей 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, 64, 150, 156, 161 ЖК України, статей 12, 13, 17, 19, 76-81, 83, 89, 141, 235, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкод у здійсненні прав користування та розпорядження своїм майном - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права на користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення ОСОБА_3 права користування вказаним житловим приміщенням та виселення ОСОБА_3 з квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Повний текст складено 02.11.2020р.

Суддя