ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м.Суми

Справа №587/1117/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/2119/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 25 серпня 2020 року, постановлену у складі судді Черних О.М. в приміщенні Сумського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заяву мотивує тим, що 07 серпня 2018 року Сумський районний суд Сумської області у цивільній справі № 587/1117/15-ц за поданням начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції постановив ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . Державним виконавцем подання було подане в межах виконавчого провадження № 53865662 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» 212 235 грн 83 коп. заборгованості по кредиту.

Зазначає, що на даний час боржник не можезнайти роботу в Україні, проте може працювати в Республіці Польща, щоб виконати рішення суду і погасити борг. Боржник не ухиляється від будь-яких своїх зобов`язань, а навпаки, бажає належним чином їх виконати, для чого він має отримати дохід, у зв`язку з чим є необхідність для виїзду за кордон.

Просить скасувати тимчасове обмеження права виїзду за межі України, накладене ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 08 серпня 2018 року у справі № 587/1117/15-ц відносно ОСОБА_1 .

Сумський районний суд Сумської області ухвалою від 25 серпня 2020 року у задоволенні заяви відмовив.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд неправильно встановив, що до теперішнього часу заборгованість за судовим рішенням не сплачена та боржник ухиляється від його виконання та не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна.

Вважає, що сам факт того, що особа є боржником у виконавчому провадженні не свідчить, що він ухиляється від законних вимог. В матеріалах виконавчого провадження встановлено, що боржник не проживає за адресою реєстрації, а проживає за іншою адресою, проте державний виконавець не вчиняла жодних дій щодо направлення листів на нову адресу чи перевірки майнового стану боржника. Тому бездіяльність виконавця ніяким чином не свідчить про умисні дії боржника.

Крім того, боржнику необхідна можливість виїзду за кордон, оскільки там у нього є робота і він буде мати можливість сплачувати свої борги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу, представника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Батраченко І.О., яка заперечує проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2016 року Сумський районний суд Сумської області ухвалив рішення у справі № 587/1117/15-ц, яким стягнув з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ «Кредобанк» 212 325 грн 83 коп. заборгованості за кредитним договором (а. с. 80, т. 1).

На виконанні Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 53236182 з примусового виконання виконавчого листа № 587/1117/15-ц, виданого 22 листопада 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту в солідарному порядку 212 235 грн 83 коп. на користь ПАТ «Кредобанк» (ас. 156-157, т. 1).

Сумський районний суд Сумської області ухвалою від 07 листопада 2018 року встановив тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання покладених на нього виконавчим листом № 587/1117/15-ц від 22 листопада 2016 року, зобов`язань (а. с. 169-170, т. 1).

Сумський районний суд Сумської області ухвалою від 20 листопада 2018 року замінив стягувача з ПАТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а. с. 198, т.1).

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за судовим рішенням до теперішнього часу не сплачено, боржник ухиляється від його виконання та не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна. Таким чином, боржником вчиняються дії, які ускладнюють виконання рішення суду та свідомо спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обставини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність на даний час підстав для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Частинами 5-7 ст. 441 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно приписів ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України було застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення у зв`язку з тим, що останній ухиляється від виконання рішення суду від 07 листопада 2016 року у справі № 587/1117/15-ц. На даний час рішення суду не виконане, заборгованість не погашена. Боржником жодні заходи щодо виконання рішення суду не вживаються. Доказів зворотного, а саме вжиття ним заходів виконання рішення суду, боржником суду не надано.

Твердження боржника, що він не може знайти роботу в Україні, проте може працювати за кордоном та завдяки цьому здійснювати погашення боргу, колегія суддів вважає непереконливими. Державним виконавцем надано суду дані про перетин ОСОБА_1 державного кордону України в період з 20.07.2018 року по 03.11.2018 року (а. с. 77 т. 2). В судовому засіданні апеляційного суду державний виконавець Батраченко І.О. пояснила, що жодних грошових коштів на погашення боргу у виконавчому провадженні боржником не сплачено. Тобто, навіть маючи можливість перетинати державний кордон України, боржник і в цей період не вчинив жодних дій для погашення боргу у виконавчому провадженні.

Отже, на даний час відсутні підстави для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Доводи скаржника стосовно бездіяльності державного виконавця не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому судом апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 25 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик