Справа № 127/2500/16-ц
Провадження № 22-ц/801/1297/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 рокуСправа № 127/2500/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В. О., представника скарж-ниці, відповідачки ОСОБА_1 адвоката Педини О. А., представника по-зивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» адвоката Роя В. Л., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в по-рядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позо-вом

Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до

ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2020 року, ухва-лене в приміщенні суду в м. Вінниці за головування судді Волошина С. В.,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого у зв`язку із змі-ною типу товариства є Акціонерне товариство комерційний банк (далі - АТ КБ) «Приватбанк», звернулося у Вінницький міський суд Вінницької області з позо-вом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 37550,45 гривень, посилаючись на наступні обставини. 20 січня 2014 року сто-рони у справі уклали кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відпові-дачка отримала кредит у розмірі 40 000,00 гривень у вигляді встановленого кре-дитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування креди-том у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кін-цевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка під-твердила свою згоду про те, що підписана нею заява разом з Умовами та прави-лами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карт-кою, затвердженими наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, Тарифа-ми Банку, викладеними на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70, складає між нею і банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк має право на зміну кредитного ліміту, тарифів, викладених на бан-ківському сайті, інших умов обслуговування рахунків, що передбачено у під-пунктах 1.1.3.2.3, 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських по-слуг. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується вказаними Умовами та пра-вилами надання банківських послуг, де передбачено його право у будь-який мо-мент змінити кредитний ліміт.

При укладенні договору сторони керувалися частиною першою статті 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого вста-новлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який мо-же бути укладений лише шляхом приєднання іншої сторони до запропонова-ного договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови до-говору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановле-ному Тарифами банку, що викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що узгоджується з підпунктом 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. У випадку зміни тарифів, інших невід`ємних частин договору, банк зобов`язаний інформу-вати позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у підпункті 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг, а позичальник зобов`язаний отримати виписку про стан картрахунку та про здійснені операції по карткових рахунках. Неотримання або несвоєчасне отримання позичальником виписок про стан рахунків не звільняє його від виконання зобов`язань за укладеним договором. У випадку невиконан-ня позичальником своїх зобов`язань за укладеним договором банк вправі вима-гати їх дострокового виконання.

Власник картрахунку згідно підпункту 1.1.2.7 Умов та правил надання бан-ківських послуг зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіж-ного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту.

Відповідачка своєчасно не надавала позивачеві кошти для погашення забор-гованості за кредитом та відсотками, іншими витратами відповідно до умов до-говору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, не виконав-ши, таким чином, свої зобов`язання за дійсним правочином. Станом на 10 січня 2016 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 37 550,45 гривень, з яких: 30 856,85 гривень - заборгованість за кредитом, 4 429,29 гривень - заборгованість з відсотків за користування кредитом, 500,00 - штраф ( фіксована частина ), 1 764,31 гривні - штраф ( процентна складова ). Відпові-дачка ухиляється від виконання свого зобов`язання і заборгованість за догово-ром не погашає, що порушує законні права АТ КБ «ПриватБанк».

Укладений сторонами кредитний договір відповідно до підпункту 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін правочину не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лон-гується на той же строк.

За ситуації, що має місце, банк звернувся в суд з даним позовом та просив вимоги задоволити, стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 20 січня 2014 року № б/н у розмірі 37 550,45 гривень та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 378,00 гривень ( а. с. 1-3 ).

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволений у повному обсязі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2020 ро-ку заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 квітня 2016 ро-ку у цій справі задоволена, указане заочне рішення скасоване.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 20 липня 2011 року № б/н у розмірі 30 856,85 гривень за тілом кредиту, 1 132,30 гривні судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено ( т. 1, а. с. 220-225 ).

Не погоджуючись з ухваленим 06 квітня 2020 року рішенням суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному поряд-ку, просить скасувати оскаржуване судове рішення від 06 квітня 2020 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Скаржниця посилається на ухвалення судом рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, за неправильної оцінки доказів, неправильного встанов-лення обставин справи ( т. 2, а. с. 48-53 ). В апеляційній скарзі порушене клопо-тання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідачка була відсутня під час проголошення рішення суду, повний текст якого отримала 11 травня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру поштових відправ-лень.

Позивач не скористався забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 05 серпня 2020 року правом на подання у письмовій формі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Ухвалою апеляційного суду від 18 червня 2020 року клопотання ОСОБА_2 задоволене, їй поновлений строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2020 року у цій ци-вільній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника відповідачки адвоката Педини О. А., заперечення на скаргу пред-ставника позивача адвоката Роя В. Л., дослідивши матеріали справи, проаналі-зувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтова-ність оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам, воно є правильним,

обґрунтованим, справедливим.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є віль-ними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 20 липня 2011 року ОСОБА_4 , ознайомив-шись з Умовами та правилами надання банківських послуг, з Тарифами банку, що зазначено в анкеті-заяві № б/н, підписала останню, виявивши бажання отри-мати в кредит кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З інформації, викладеної в анкеті-заяві, убача-ється, що ОСОБА_1 вступила з банком у правовідносини з надання і отримання банківських послуг за певних домовленостей.

Задовольняючи частково позов банку, суд першої інстанції, керуючись нор-мами статей 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, підкреслив, що у разі якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З анкети-заяви, підписаної ОСОБА_1 , убачається, що про-центна ставка у ній не визначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки ( пені, штрафів ) за порушення зобов`язан-ня у вигляді повернення грошової суми у визначеному розмірі. Додані позива-чем до матеріалів справи довідка про умови кредитування з використанням кре-дитки «кредит на всякий випадок», витяги з Умов та правил надання банківсь-ких послуг, Тарифів банку не розцінені судом як стандартна форма договору, оскільки не підписані відповідачкою. Матеріали справи не містять підтвер-джень, що саме вказані витяги розуміла ОСОБА_1 , ознайомилася з ними і погодилася з викладеними в них умовами, підписуючи анкету-заяву про при-єднання до Умов та правил надання банківських послуг. За висновком суду вка-зані складові договору не є такими, вони повністю залежать від волевиявлення позивача, який може і вносить зміни в умови та правила споживчого кредиту-вання. Такого висновку суд дійшов з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, які відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК Украї-ни є обов`язковими до застосування. Беручи до уваги, що фактично отримані у банку та використані ОСОБА_5 кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд першої інстанції дійшов висновку про необ-хідність задоволення позову в частині стягнення на користь позивача 30 856,85 гривень заборгованості за тілом кредиту. При цьому суд послався на частину другу статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк ( термін ) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, можливо шляхом захисту своїх прав у судовому порядку, зобов`язання боржника вико-нати свій обов`язок, зокрема, з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо стягнення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів, суд зазначив, що в анкеті-за-яві, підписаній відповідачкою 20 липня 2011 року, відсутні умови договору що-до визначення відсоткової ставки ( процентів ) за користування кредитом, неус-тойки у вигляді пені та штрафів за порушення зобов`язання у вигляді повернен-ня грошової суми та визначеного розміру останньої.

З мотивами оскаржуваного рішення суду колегія суддів апеляційного суду погоджується, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач не оскаржує рішення суду про часткове задоволення заявлених ним вимог.

Оскаржуючи судове рішення від 06 квітня 2020 року, відповідачка ОСОБА_6 зазначає про порушення судом норм процесуального права у зв`язку з прийняттям доказів позивача, поданих разом з відзивом на заяву про перегляд заочного рішення від 05 квітня 2016 року, що не передбачено нормами ЦПК України. Крім цього скаржниця посилається на недоведеність отримання нею коштів у розмірах, зазначених у розрахунку заборгованості, який не свідчить про вчинення господарської операції; на недоведеність надання банком та уза-галі отримання нею кредитних коштів. Виписка по рахунку, на думку ОСОБА_2 , не відповідає вимогам первинного документу, вона є неналежним, не-допустимим доказом, подана суду всупереч вимог ЦПК України. За викладених підстав неналежними, недопустимими доказами є довідка про отримання відпо-відачкою кредитної картки і про зміну умов кредитування. Узагалі відсутні на-лежні, допустимі докази фактичного отримання скаржницею платіжної картки із зазначенням її номеру та строку дії, повідомлення пін-коду, зарахування кош-тів на картку, відкриття рахунку на ім`я ОСОБА_1 . Скаржниця як на під-ставу недоведеності заявлених до неї вимог зазначає про не встановлення судом дати укладення договору, просить апеляційну скаргу задоволити, скасувати оскаржуване рішення від 06 квітня 2020 року в частині стягнення з неї на ко-ристь банку заборгованості за кредитним договором від 20 липня 2011 року № б/н в сумі 30 856,85 гривень та ухвалити нове рішення про відмову у задоволен-ні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду визнає доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржува-ному рішенні; ці доводи не є достатніми, суттєвими для задоволення вимог скарги і скасування законного, правильного рішення суду, яке відповідає вимо-гам матеріального і процесуального права, ухваленого на підставі доказів, нада-них суду обома сторонами у справі. Доводи скарги об`єктивно є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, свідчать лише про незгоду борж-ниці з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Згідно норм статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє закон-ність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вва-жається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сто-рони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відпо-відно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до ак-тів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послу-ги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публіч-ного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України догово-ром приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у форму-лярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сто-рона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умова-ми договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як іс-тотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за ос-таннім укладеним нею кредитним договором від 20 січня 2014 року станом на 10 січня 2016 року становить 37550,45 гривень, з яких: 30856,85 гривень - за-боргованість за кредитом, 4429,29 гривень - заборгованість з відсотків за корис-тування кредитом, 500,00 - штраф ( фіксована частина ), 1764,31 гривні - штраф ( процентна складова ). Підставою позову банком зазначено невиконання пози-чальницею кредитних зобов`язань відповідачки, що пов`язані з отриманням нею кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного дого-вору, якщо вони не підписані та не визнаються боржницею, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальниці, яка безпосередньо нею підписана.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або ін-ша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитна платіжна схема передбачає здійснення клієнтом банку операцій з використанням платіжної картки за рахунок коштів, які поміщаються зазначе-ним банком на картковий рахунок, тобто кошти надані банком клієнту в кредит ( у межах кредитної лінії ).

До відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За аналізом загальних норм зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем пози-чальнику грошових коштів згідно умов кредитного договору. Ураховуючи ви-щевказані норми слід дійти висновку, що зобов`язання за договором виникають з моменту зарахування коштів на зазначений у заяві рахунок позичальника, чи надання йому кредитної картки з ПІН-кодом для верифікації в платіжній систе-мі.

З матеріалів справи очевидно, що договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятої 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні ти-пові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кре-дитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офі-ційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне вико-нання грошових зобов`язань» зазначив, що з огляду на приписи частини четвер-тої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сто-рони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідноси-нах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і засто-суванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, викладе-ні у постановах Верховного Суду. Вирішуючи даний спір, колегія суддів звер-тає увагу на урахування судом першої інстанції висновків, викладених у поста-нові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, де зазначено, що пересічний споживач банківських послуг з ураху-ванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за кон-кретним кредитним договором, який укладений у вигляді анкети-заяви про на-дання кредиту, Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що сто-сується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Щодо прийняття судом до уваги правового висновку Великої Палати Вер-ховного Суду, зробленого у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, то належить мати на увазі, що суд касаційної інстанції як найвищий судовий орган країни уповноважений формувати однакову, правильну практику вирішення судових спорів усіма судами. Ураховуючи аналогічність фактичних обставин справ певної категорії, суди першої, апеляційної інстанції обґрунтова-но та підставно використовують у своїй роботі практику Верховного Суду.

За встановлених обставин, з урахуванням відсутності в укладеному договорі ( як уже зазначалося ) відповідних певних умов у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів судом першої інстанції відмовлено обґрунтовано. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що вимог про стягнення 3% річних, інфля-ційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема, статтями 625, 1048 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк» не пред`явив.

Окрім цього з матеріалів справи убачається, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір ще 20 липня 2011 року у вигляді заяви-анке-ти, підписаної особисто ОСОБА_1 , чого вона не оспорює, не містить і строку повернення кредиту ( користування ним ). Однак враховуючи, що фак-тично отримані та використані позичальницею кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк ( термін ) виконання боржником обов'-язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, тому колегія суддів дійшла висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх порушених прав у судовому порядку шляхом зо-бов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої су-ми кредитних коштів. Такий висновок суду першої інстанції є вірним.

Як вбачається з матеріалів справи на банківську карту ОСОБА_1 бу-ло встановлено кредитний ліміт у розмірі 40 000,00 гривень, яким відповідачка активно та систематично користувалася. Факт використання вказаних коштів банку безсумнівно підтверджується матеріалами справи, при цьому ОСОБА_1 , заперечуючи отримання коштів, карток не подала суду жодних будь-яких вагомих доводів такої своєї позиції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає доцільним наголосити, що скарж-ниця пройшла ідентифікацію в банку відповідно до вимог законодавства, ос-кільки на час укладення кредитного договору 20 січня 2014 року вона уже була його клієнткою. Цей факт підтверджується анкетою-заявою від 20 липня 2011 року, тому у проходженні повторної ідентифікації не було потреби та необхід-ності. Анкета у 2014 році заповнювалася на основі даних, отриманих при про-ходженні ідентифікації 20 липня 2011 року. Достовірність цих даних відпові-дачка підтвердила своїм підписом в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які є публічною офертою, містять умови і правила надання і отримання послуг банку його клієнтами. Останні отримують доступ до всіх без винятку послуг банку.

ОСОБА_1 був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 , ключем до якого є пластикова картка, отримана відповідачкою, та вказаний нею у заяві мобільний телефон. З виписки з карткового рахунку, наявного у матеріа-лах справи, безспірно прослідковується, що ОСОБА_1 був встановлений кредитний ліміт, вона користувалася грошима, отримуючи їх через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів. Це є доказом отри-мання нею кредитної картки «Універсальна», інакше ( без наявності картки ) проведення будь-яких операцій було б неможливим. З цієї ж виписки убачають-ся часткові сплати боржницею заборгованості за договором, рух коштів на ба-лансі її карткового рахунку. Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не спростований в установленому порядку крім голослівних тверджень про неотримання кредитних коштів, не користування ними.

Отже з відповідачки на користь АТ КБ «Приватбанк» суд першої інстанції обґрунтовано та справедливо стягнув суму непогашеного тіла кредиту в розмірі 30856,85 гривень.

Згідно норм статей 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести об-ставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьо-го Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасни-ками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач перш за все повинен довести свої вимоги належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами. Кожна сторона несе ризик настання наслід-ків, пов`язаних із вчиненням нею чи невчиненням процесуальних дій.

Висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, є об'-єктивними, обґрунтованими, вірними та справедливими.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упро-довж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим зако-ном, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У пункті 33 свого рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною першою статті 6 Кон-венції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в кон-тексті преамбули Конституції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових та ре-чових доказів, висновків експертів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгод-жених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК Украї-ни, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у ци-вільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного бан-ку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної за-боргованості залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. П. Рибчинський

Л. О. Голота