ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 463/6159/20Головуючий у 1-й інстанції Грицай К.М.
Провадження № 22-ц/817/902/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Гірський Б. О., Міщій О. Я.,

за участю секретаря Боднар Р. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду цивільну справу № 463/6159/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2020 року, постановленою суддею Грицай К. М. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до держави в особі Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИв:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до держави в особі Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди передано на розгляд до Бережанського районного суду Тернопільської області для прийняття до свого провадження та вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою повернути їхню позовну заяву до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для розгляду.

Мотивуючи свої доводи апелянти зазначають, що оскільки Личаківський районний суд м. Львова ухвалив передати справу за їхніми позовами до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, то у суду не було підстав передавати справу на розгляд Бережанського районного суду. Судом не враховано ,що ч. 4 ст. 28 ЦПК України встановлена альтернативна підсудність для даної категорії справ і позови можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , проживає у м. Тернополі в МГО СЛ Тернопільське, що по вул. Центральній справа повинна розглядатись тернопільським міськрайонним судом.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу зіславшись на доводи викладених у ній

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не зявилися, однак подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, у звязку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Личаківського районного суду м. Львова із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди до відповідача Держави в особі Державної Казначейської служби України, юридична адреса якої знаходиться у м. Києві по вул. Бастіона, 6, 01601.

13 липня 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова своєю ухвалою вказану вище позовну заяву за підсудністю направив для розгляду в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

21 серпня 2020 року суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 направив в Бережанський районний суд Тернопільської області.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки місцем проживання позивачів є м. Бережани Тернопільської області, тому у відповідності до ч. 4 ст. 28 ЦПК України даний спір належить до територіальної юрисдикції Бережанського районного суду Тернопільської області (вул. Банкова, 2, Бережани, Тернопільська область, 47500), а не Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Однак, з такими висновками колегія суддів не може погодитися, виходячи із наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до вказаних вимог, Личаківський районний суд м. Львова передав справу на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, оскільки справа належала до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленою статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи наведені вище положення статті 32 ЦПК України, Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області повинен прийняти до провадження позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до держави в особі Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Крім того слід зазначити, що відповідно до частини 4 статті 28 ЦПК України встановлена альтернативна підсудність для даної категорії справ. Зокрема позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тобто, аналізуючи вказану норму статті ЦПК України, слід дійти висновку, що пред`являти позови з вказаних вище підстав за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача є його правом, а не обов`язком.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , пояснив, що проживає разом з ОСОБА_2 у м. Тернополі в МГО СЛ Тернопільське, що по вул. Центральній, а тому ухвала суду про направлення його позовної заяви саме в Бережанський районний суд Тернопільської області є помилковим.

Таким чином судом першої інстанції не було в повній мірі здійснено оцінку вказаних положень, не враховано, що фактично застосування ст. 31 ЦПК України було вчинено шляхом передачі справи Личаківським районним судом м. Львова до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, що виключає подальшу передачу справи та прийнято рішення про направлення позовної заяви за підсудністю до Бережанського районного суду Тернопільської області, що в свою чергу суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ЦПК України, що відповідно до статті 379 зазначеного Кодексу, є підставою для скасування такої ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2020 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до держави в особі Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди передано на розгляд до Бережанського районного суду Тернопільської області для прийняття до свого провадження та вирішення питання про відкриття провадження у справі скасувати, а справу направити до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 3 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді