ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1608/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: представника апелянта Войналовича О.М., відповідача ОСОБА_1 третьої особи - Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Очеретної О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2020 року (суддя Чевилюк З.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Очеретна Олена Михайлівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що видане приватним нотаріусом Очеретною О.М. 1 червня 2019 року свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 порушує законні права позивача як спадкоємця, оскільки існує судовий спір щодо спадкового майна. Верховним судом зупинена дія судових рішень по справі. Спадкова справа не містить належних документів на підтвердження факту родинних відносин між відповідачем та спадкодавцем, а тому не було підстав для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 червня 2019 року.

Право на спадкування має бути доведено лише актовими записами про народження, про смерть, про шлюб на підставі яких видано свідоцтва цивільного стану громадян або у разі їх відсутності за рішенням суду про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення родинних відносин, що породжувало би у особи право на спадкування. Актові записи органу державної реєстрації актів цивільного стану, які б підтверджували родинний зв`язок відповідача зі спадкодавцем відсутні.

Двоюрідні брати і сестри не є прямими спадкоємцями за законом і ці правовідносини не регулюються статтею 1265 УК України (п`ята черга спадкоємців за законом), на яку посилається нотаріус у свідоцтві про право на спадщину за законом.

Право на спадкування двоюрідних братів та сестер регулюється вимогами статті 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення).

У спадковій справі відсутні документи, які підтверджують факт того, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 не були живими спадкоємці третьої черги, зокрема, відсутні докази про те чи померла мати позивача, та чи приходиться вона рідною тіткою спадкодавця ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом третьої черги.

Відсутнє рішення суду щодо встановлення юридичного факту родинних відносин матері ОСОБА_1 зі спадкодавцем, як тітки-спадкоємця за законом третьої черги.

Отже, ОСОБА_4 не є особою, яка має право на спадкування на підставі ст. 1265 ЦК України після смерті ОСОБА_3 та свідоцтво про право на спадщину за законом, яке йому видане, підлягає визнанню недійсним в судовому порядку у відповідності до вимог ст. 1301 ЦК України.

У зв`язку з цим позивач просила суд визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 червня 2019 року, яке видане приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Очеретною О.М. на ім`я ОСОБА_1 на 1/2 частки спадкового майна, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у спадковій справі № 4-2015, зареєстрованого в реєстрі за № 227 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 01.

Понесені судові витрати стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2020 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким задоволити позов у повному обсязі.

Вважає вказане рішення незаконним та несправедливим, таким, що порушує процесуальне та матеріальне право.

Зазначає, що приватний нотаріус не мала права видавати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину, оскільки на даний момент триває судовий спір між сторонами відносно права на спадщину, про що нотаріусу було відомо.

Крім того, стверджує, що в спадковій справі № 4-2015 відсутні належні документи, які б підтверджували факт наявності родинних відносин між ОСОБА_1 та покійною ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Вважає, що рішення Хмельницького міськрайонного суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому не може бути скасовано.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідач вважаючи себе спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до нотаріуса Очеретної О.М. із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 39-41).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну їй на праві власності квартиру у АДРЕСА_1 ; 31/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_3 та грошові вклади у АТ «Укрексімбанк».

4 лютого 2016 року відповідачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з неналежним виглядом документів, що підтверджують родинний зв`язок (а. с. 39-41).

В судовому порядку підтверджено факт родинного зв`язку відповідача з ОСОБА_3 (Постанова Верховного Суду від 31 січня 2019 року, справа №686/20567/16-ц) (а. с. 100-105).

ОСОБА_2 ініційовано в 2016 році судову справу № 686/20558/16-ц до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Очеретної О.М., та до ОСОБА_1 про визнання дій нотаріуса незаконними. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2017 року підтверджено законність дій приватного нотаріуса Очеретної О.М. в рамках конкретної спадкової справи. Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2016 року залишено без змін в апеляційній і касаційній інстанції. В позові відмовлено (в мат. справи ще не вшиті).

ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 як спадкоємці п`ятої черги звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , як двоюрідної сестри. ОСОБА_6 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_7 відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_1 (а. с. 39-41).

З матеріалів справи, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 липня 2016 року встановлено, що ОСОБА_8 , яка є бабусею заявника, мала трьох дітей: дочку - ОСОБА_9 (матір заявника), дочку - ОСОБА_10 , сина - ОСОБА_11 .

ОСОБА_9 мала двох дітей: заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , яка є сестрою заявника та відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_1 , що підтверджується її заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 3-1941.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_10 мала одну дочку - ОСОБА_3 , яка померла.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_12 .

Факт, що мати заявника ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рідні сестри, підтверджується свідоцтвом про право спадкування за заповітом від 3 червня 1991 року за № 722, свідоцтвами про їх народження (а. с. 81 на звороті).

ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_7 , з участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Очеретної О.М., ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/6 частину в спадковому майні.

Рішенням судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_13 від 14 лютого 2018 року в задоволенні вказаного позову відмовлено. Позивач ОСОБА_2 , не погодившись з таким рішенням Хмельницького міськрайонного суду, оскаржила це рішення до Апеляційного суду Хмельницької області та просила скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду і постановити рішення яким задоволити її позовні вимоги. Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 18 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Скасовуючи рішення Хмельницького міськрайонного суду колегія суддів палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Хмельницької області, вказала, що при розгляді справи суд неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права; та про те, що ОСОБА_1 як особа, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , є безпосереднім учасником спірних відносин, а рішення в справі впливає на його права та обов`язки. Після цього, ОСОБА_2 звернулась до суду з новим позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 третіх осіб приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Очеретної О.М. про визнання за нею права власності за законом третьої черги за правом представлення на 1/6 частину спадкового майна після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_14 (а. с. 13-19).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року в задоволенні вказаного позову ОСОБА_2 відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , пославшись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог (а. с. 20-21).

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Хмельницького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_6 залишені без задоволення. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2018 року залишено без змін (а. с. 22-24).

1 червня 2019 року до нотаріуса Очеретної О.М. звернувся ОСОБА_1 з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 Нотаріус, вважаючи доведеним рішенням суду факт родинних відносин, видала йому свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового майна як спадкоємцю п`ятої черги (а. с. 8, 77).

ОСОБА_2 2 червня 2019 року звернулась до Верховного Суду з касаційного скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року з пропуском встановленого тридцятиденного строку. За ухвалою суду від 12 червня 2019 року строк поновлено та зупинено дію рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року до закінчення касаційного провадження. Відомості щодо прийняття рішення касаційною інстанцією на момент розгляду справи судом відсутні (а. с. 12-13).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що не доведено суду належними та допустимими доказами недійсність свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 червня 2019 року у спадковій справі № 4-2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 227.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи з положень п. п. 1.2. п. 1, п. п. 3.1. п. 3, п. п. 4.1., 4.9. п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року, № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини,а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Згідно з главою 13 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наладки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулася особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; в інших випадках, передбачених Законом.

Системне тлумачення положень ст. ст. 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (ст. 1259 ЦК України); застосування правил представлення (ст. 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (ч. 2 ст. 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (ст. 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (ч. 3 ст. 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої п`ятої черги.

Аналіз ст. 1266 ЦК України свідчить, що спадкування за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом, при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини.

По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу). (Постанова ВС від 20 червня 2018 року у справі № 643/1216/15-ц)

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу наведеної норми можна дійти висновку, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Зазначених обставин позивач не навела, тому висновки суду є обґрунтованими.

Посилання апелянта, що в спадковій справі № 4-2015 відсутні належні документи, які б підтверджували факт наявності родинних відносин між ОСОБА_1 та покійною ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є безпідставними.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що приватним нотаріусом Очеретною О.М. прийнято рішення та здійснено видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 на підставі зібраних у спадковій справі документів, поданих сторонами, відповідно до вимог закону, зважаючи на рішення суду, що набрали законної сили станом на 1 червня 2019 року.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Хмельницькому апеляційному суду не представлено будь-яких доказів на спростування правомірності дій нотаріуса та безпідставності вчинення ним нотаріальних дій. Спадкування за правом представлення, відповідно до ст. 1266 Цивільного кодексу України не є окремою підставою або видом спадкування, а лише надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститись у вищу чергу.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 2 листопада 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк