13.10.2020 Справа № 756/9613/18
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Унікальний №756/9613/18
Провадження №2/756/3615/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 30.11.2011 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 31.05.2018 складає 66 474,29 грн.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник відповідача подав до суду заяву про застосування строків позовної давності. Розгляд справи просив проводити за відсутності сторони відповідача. Крім того, подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що відсутні докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів та платіжної картки, а також ознайомлення з умовами користування карткою. Вказував на пропуск позивачем строку позовної давності під час звернення до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, Правил користування платіжною карткою.

Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані АТ КБ «ПриватБанк» відповідачеві ОСОБА_1 , які вона використала у повному обсязі.

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено обов`язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, відсотків за користування ним, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, ОСОБА_1 систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 66 474,29 грн., з яких заборгованість за кредитом - 1 893,48 грн., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 57 405,87 грн., заборгованість за пенею та комісією у сумі 3 533,31 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 3 141,63 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з п. 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

У матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження того, що одна зі сторін чи обидві сторони зверталися з заявами про припинення дії кредитного договору. Отже, строк дії договору не припинився.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно з довідкою про умови кредитування у випадку несвоєчасного погашення заборгованості позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від заборгованості, але не менше 30,00 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками на 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50,00 грн. + базова відсоткова ставка за договором / 30, що нараховується за кожний день прострочення кредиту (кредитна карта «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі, встановленому тарифами договору.

Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» у випадку несвоєчасного погашення кредиту та/або процентів позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від заборгованості, але не менше 30,00 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками на 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50,00 грн. (кредитна карта «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»); позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості + 50,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн., та 0,24% від суми загальної заборгованості + 100,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн. другий місяць поспіль і більше (кредитна карта «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»); позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,0001% від заборгованості, але не менше 50,00 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками (кредитна карта «Універсальна Contract»); позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн., 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн. другий місяць поспіль і більше (кредитна карта «Універсальна Gold»).

Згідно з положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі №6-2003цс15 та постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №369/844/16-ц, від 06.09.2018 №206/3056/16-ц).

Зважаючи на те, що пеня та штраф за кредитним договором від 30.11.2011 №б/н застосовані за одне і те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором, більш того, штраф нарахований банком у тому числі і на суму пені, суд вважає недопустимим їх одночасне застосування.

Таким чином, штраф за прострочення виконання зобов`язань за договором стягненню з відповідача не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

Пунктами 2.1.1.4.2., 2.1.1.4.6. Умов та правил надання банківських послуг банку надано право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за кредитним договором.

Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 прострочила сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів.

Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 30.11.2011 №б/н шляхом звернення до суду з позовом до позичальника, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Разом з тим, повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З виписки по рахунку позичальника (а.с.170-175), наданої позивачем, убачається, що відповідач здійснив останній платіж 16.06.2014.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно пунктів 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наявність заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, а також те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 09.07.2018 року, тобто після спливу позовної давності, та не ставив перед судом питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості за пенею та комісією у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В.Диба