29.09.2020 Справа № 756/8276/19
Провадження № 2/756/1392/20
Справа № 756/8276/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Даневич А.М., Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача та стягнення пені,

в с т а н о в и в:

У червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «КБ «Приватбанк» про захист прав споживача та стягнення пені.

В обґрунтування позову зазначає, що 07.04.2015 року нею укладено з ПАТ «КБ «Приватбанк» депозитний договір відповідно до умов якого банк взяв на себе зобов`язання надати їй фінансові послуги щодо забезпечення збереження та примноження її коштів, а також додаткових фінансово-банківських послуг з використання віддалених каналів обслуговування через банківські системи електронних платежів в мережі Інтернет «Приват 24» та каналів мобільного зв`язку «СМС-банк» (система Internet Banking Приват 24 та SMS-банкінг) у відповідності акцептованої (шляхом підписання заяви за відповідною банківською формою) відповідачем, розміщеної на офіційному сайті ПАТ «КБ «ПриватБанк» (http://privatbank.ua/terms/) публічної оферти щодо умов і правил надання банківських послуг.

20.08.2015 року її карткових рахунків сталося безпідставне списання АТ «КБ «ПриватБанк» на користь не ідентифікованих отримувачів 31 230 грн. 00 коп. без її відома та погодження. Цього ж дня вона надіслала ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжну вимогу на суму 31 230 грн. 00 коп. про повернення безпідставно списаних коштів, а також зателефонувала персональному банківському менеджеру та протягом 20 хвилин повідомила телефоном за встановленою відповідачем процедурою співробітників служби безпеки банку про списання грошових коштів з карткових рахунків на користь неналежних отримувачів.

Проте банк не виконав її вимоги про повернення безпідставно списаних коштів, а тому вона звернулася до суду з відповідним позовом, який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.01.2019 року задоволено частково та зобов`язано АТ «КБ «ПриватБанк» відшкодувати їй з власних коштів некоректно (безпідставно) списані з картки-рахунку грошові кошти в розмірі 31 230 грн. 00 коп.

Оскільки АТ «КБ «Приватбанк» її письмової вимоги про повернення безпідставно списаних грошових коштів, а також рішення суду не виконує, ОСОБА_1 збільшивши розмір позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 1 672 366 грн. 50 коп. із розрахунку три проценти за кожний день прострочення повернення безпідставно списаних грошових коштів за період з 01.09.2015 року по 20.07.2020 року.

У письмових поясненнях представник АТ «КБ «Приватбанк» зазначає, що Закон України «Про захист прав споживачів» не може бути підставою для визначення міри відповідальності у разі помилкового списання грошових коштів із банківських рахунків, а тому просив суд у позові відмовити.

Крім того, представником АТ «КБ «Приватбанк» подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Представник АТ «КБ «Приватбанк» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що право позивачки, як споживача фінансових послуг банком не порушено, а також на сплив строку звернення до суду з вимогами про стягнення пені.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

Судом установлено, що 07.04.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір №SAMDNWFD901, вклад «Депозит плюс на 12 міс.», відповідно до умов якого остання передала банку грошові кошти для розміщення на депозитному вкладі первоначальна сума якого становила 384 312 грн. 04 коп. (а.с. 20-21).

Згідно квитанції АТ «КБ «Приватбанк» від 07.04.2015 року ОСОБА_1 внесла на рахунок 384 312 грн. 04 коп. (а.с. 22).

Як вбачається із виписки ПАТ КБ «Приватбанк» по рахунку № НОМЕР_2 (угода №SAMDNWFC2 від 17.09.2014 року), що належить ОСОБА_1 , 20.08.2015 року було проведено п`ять операцій з переказу грошових коштів з призначенням платежу телекомунікаційні послуги: PORTMONE.COM.UA.TELEKO, KYIV на суми: 4 500 грн. 00 коп.; 7 100 грн. 00 коп.; 7 900 грн. 00 коп.; 6 000 грн. 00 коп.; 5 730 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 31 230 грн. (а.с. 24).

21.08.2015 року ОСОБА_1 на адресу ПАТ «КБ «Приватбанк» надіслано платіжну вимогу на суму 31 230 грн. 00 коп. щодо негайного повернення грошових коштів необґрунтовано списаних банком 20.08.2015 року зі всіх карткових рахунків позивача, у зв`язку з некоректно виконаними платіжними операціями, наслідком чого стали неналежні перекази на користь невстановлених отримувачів, яку згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженим представником банку одержано 26.08.2015 року (а.с. 23, 25).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.01.2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20.11.2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано АТ Комерційний банк «Приватбанк» відшкодувати ОСОБА_1 з власних коштів некоректно (безпідставно) списані з картки-рахунку № НОМЕР_3 , референт договору № SAMDNWFC2 від 17.09.2014 року грошові кошти в розмірі 31 230 грн. 00 коп. шляхом відновлення стану рахунку вказаної картки ОСОБА_1 в ПАТ «КБ «Приватбанк» станом на 20.08.2015 року, до некоректного (безпідставного) виконання ПАТ «КБ «Приватбанк» видаткових платіжних операцій щодо списання цієї суми з картки-рахунку на користь невідповідних отримувачів (а.с. 15-18, 87-93).

У судовому засіданні представник АТ «КБ «Приватбанк» не заперечував той факт, що станом на день розгляду справи рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21.01.2019 року банком не виконано, грошові кошти у сумі 31 230 грн. 00 коп. на рахунок ОСОБА_1 не зараховані.

Згідно із ч. 1 с. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (статті 549, 551, 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Разом з цим спір між сторонами виник внаслідок здійснення ПАТ «КБ «Приватбанк» неналежних видаткових платіжних операцій грошових коштів ОСОБА_1 на суму 31 230 грн. на рахунки належного отримувача.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, в тому числі встановлення відповідальності суб`єктів переказу, регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», якій є спеціальним та підлягає застосування до спірних правовідносин.

Так, згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Таким чином, вимога позову ОСОБА_1 про стягнення пені внаслідок некоректного списання грошових коштів з її розрахункового рахунку з вини АТ «КБ «Приватбанк» є обґрунтованою, однак підлягає розрахунку відповідно до п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у розмірі 0,1 відсотка від суми неналежного переказу за кожний день.

Разом з цим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 ст. 258 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи обґрунтованість вимог позову ОСОБА_1 про стягнення пені, подання представником відповідача АТ «КБ «Приватбанк» заяви про застосування наслідків спливу строку звернення до суду з цією вимогою, відсутності поважних причин для поновлення цього строку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача пені у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожен день в межах річного строку позовної давності, що передував зверненню до суду, а саме з 19.06.2018 року, та в межах позовних вимог до 20.07.2020 року включно у розмірі 23 797 грн. 26 коп. (31 230 грн. 00 коп. х 0,1 % х 762 днів).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з АТ «КБ «Приватбанк» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача та стягнення пені - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 23 797 грн. 26 коп. пені.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) в дохід держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва в тридцятиденний строк з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя