Справа № 601/431/20
Провадження № 6/601/26/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

відповідача ОСОБА_1 , його представника адвоката Бойка П.В.,

представника позивача ОСОБА_2 адвоката Остапчука П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування 31000.50 грн шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 15000 грн моральної шкоди, 2942.80 грн судового збору та 8408 грн витрат на правову допомогу.

За заявою ОСОБА_2 провадження в справі було закрите ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області 27 липня 2020 року у зв`язку з відмовою позивача від позову.

ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 141, 133, 182 ЦПК України, просив вирішити питання щодо розподілу між сторонами судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 гривень.

Свої вимоги обгрунтував тим, що ОСОБА_2 , зловживаючи правами позивача, звернувся до суду з завідомо безпідставним та неаргументованим позовом до ОСОБА_1 , надав сумнівні докази з цього приводу, а після викриття його у цьому, відмовився від позову. ОСОБА_1 був вимушений реагувати та захищати свої права, скориставшись правом на правову допомогу. Розмір витрат підтверджується договором про надання правової допомоги №13 від 20 березня 2020 року, додатком до договору від 20 березня 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Бойко П.В. підтримали заяву з підстав, наведених у ній.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Остапчук П.І. в судовому засіданні заперечував доводи заяви як безпідставні та вказував, що чинним законодавством України передбачено право особи звернутися до суду за захистом своїх прав. Відтак подача позову до суду є передбаченим законом правом, а не зловживанням процесуальними правами. Крім того, ОСОБА_1 не подав детального опису робіт, виконаних адвокатом, та доказів щодо здійснених ним витрат.

Заслухавши доводи учасників, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування 31000.50 грн шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 15000 грн моральної шкоди, 2942.80 грн судового збору та 8408 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування доводів позивач зазначав, що 05 травня 2019 року ОСОБА_1 біля 19 год 30 хв в м. Почаїв по вул. Шевченка Кременецького району, керуючи скутером марки «Сузукі Летс», не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, здійснив зіткнення з автомобілем «Фора С-МАХ», д.н.з НОМЕР_1 під його керуванням. Внаслідок вказаної ДТП його автомобіль був пошкоджений, а йому завдано матеріальної та моральної шкоди.

До позову додані копії постанови Кременецького районного суду Тернопільської області, копії листа-претензії, квитанція про оплату рекомендованого листа, акт виконаних робіт, довідка податкової, квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області 17 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 14 квітня 2020 року.

30 березня 2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позов.

06 квітня 2020 року від позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив.

13 квітня 2020 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області 17 травня 2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 червня 2020 року на 12 годину.

11 червня 2020 року розгляд справи було відкладено на 11 год. 16 липня 2020 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_1

16 липня 2020 року розгляд справи було відкладено на 14 год. 27 липня 2020 року за клопотанням представника позивача адвоката Остапчука П.І.

23 липня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про закриття провадження в справі у зв`язку з його відмовою від позову.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2020 року провадження в справі закрито в зв`язку із відмовою позивача від позову.

14 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 направив до суду заяву про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правову допомогу із заявою про поновлення строку на подачу заяви про попередній розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом судом справи та додатку до договору про надання правової допомоги.

На а. с. 55- 59 знаходиться: ордер на надання правової допомоги адвокатом Бойком П.В. відповідачу ОСОБА_1 в Кременецькому районному суді Тернопільської області на підставі договору №13 від 20 березня 2020 року, договір про надання правової допомого №13 від 20.03.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу ст. 133 ЦПК України(п. 1 ч. 3 ).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Разом з тим, необхідною умовою для застосування частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду є доведення факту вчинення позивачем (заявником) необґрунтованих дій. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження, тощо. При цьому відповідач у такому випадку повинен надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача.

Аналіз процесуальної норми вказує на те, що для стягнення компенсації здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивачем були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав протиправну мету - ущемлення прав та інтересів ОСОБА_1 ; чи були дії позивач умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , вказана заява подана на підставі загальних положень ст. 141, 133, 182 ЦПК України та не містить конкретних посилань на необґрунтованість дій позивача ОСОБА_2 та докази такої необґрунтованості.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом особи, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року по справі №148/312/16-ц.

Аналогічної правової позиції дотримувався Верховний Суд в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 543/408/17 і в цій же постанові роз`яснив, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в ухвалі, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини і чим це підтверджується.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, ч. 1 ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 4 ЦПК України. Суд може обмежити реалізацію цього права, зокрема, у порядку, встановленому ст. 44 ЦПК України

Проте в судовому засіданні не встановлено фактів зловживання позивачем його процесуальними правами. Доводи позивача щодо заподіяння відповідачем йому матеріальної та моральної шкоди підлягали перевірці судом, однак цього не було здійснено з огляду на закриття провадження в справі.

За таких обставин, суд відхиляє доводи заяви, які не підтверджені будь-якими доказами та ґрунтуються на припущеннях, що позивач знав про безпідставність позову та надав сумнівні докази.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та його представника адвоката Бойка П.В. про те, що вони потратили час та кошти на прибуття до суду, на очікування судового засідання, на повернення від суду до місця проживання, оскільки заявник не ставить вимоги про відшкодування витрат, що пов`язані з явкою до суду та на підтвердження таких витрат не подавав докази. Крім того, в судовому засіданні під час розгляду заяви представник ОСОБА_3 підтвердив, що з такими вимогами до суду не зверталися.

Керуючись ст. 133, 141, 142 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні судових витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення виготовлено 30.10.2020.

Головуюча