печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Габрись О.М.

справа № 757/32379/17-Ц

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Кліринговий Дім»

відповідач: ОСОБА_1

третя особа Служба у справах дітей Печерського району в місті Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки,

представник позивача Гусак А.М.

представник відповідача ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року позивач ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року в загальній сумі 185 568,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 р. складає 4 874 176,31 грн., з яких заборгованість по кредиту - 102 902,81 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 р. складає 702 857,35 грн. та заборгованість по процентам - 82 666,15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 р. складає 2 171 318,96 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру під номером АДРЕСА_1 , яка в цілому складається 3 жилих кімнат, загальною площею 82,60 кв.м., жилою площею 46,80 кв.м., що належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», шляхом проведення публічних торгів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.04.2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 0000210/8-2007К, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 350 000 доларів США, зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмір 13,5 %, з кінцевим строком погашення до 03.08.2008 року та відповідно до додаткового договору №13 від 31.03.2015 року строк кінцевого погашення кредиту встановлено до 31.03.2016 року.

Позичальник свої зобов`язання за договором кредиту не виконує, суму кредиту не повернула, порушує строки сплати відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 25.05.2017 року за нею обраховується заборгованість в розмірі 185 568,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 року складає 4 874 176,31 грн.

З метою забезпечення виконання кредитного договору між сторонами 04.04.2007 року укладено договір іпотеки №0000/19-2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П., зареєстрований в реєстрі за № 803, відповідно до якого іпотекодавець - ОСОБА_1 передала в іпотеку іпотекодержателю - ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» належне їй на праві власності майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки договором іпотеки встановлено відповідальність іпотекодавця за зобов`язаннями позичальника, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив задовольнити позов у визначений ним спосіб.

Ухвалою суду (суддя ОСОБА_4 ) від 15.06.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 18.09.2017 року (а.с. 52).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.10.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2017 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 74).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.12.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2017 року визнано неподаною та повернуто (а.с. 79).

На підставі п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 р. ухвалою суду (суддя ОСОБА_4 ) від 26.03.2018 року призначено підготовче судове засідання на 19.06.2018 року (а.с. 93-94).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 01.02.2019 року вказана справа розподілена для розгляду судді Батрин О.В. (а.с. 143-145).

Ухвалою суду від 05.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами позовного (загального) провадження та призначено підготовче засідання на 09.04.2019 року (а.с. 146).

Ухвалою суду від 09.04.2019 року залучено у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с. 158).

Ухвалою суду від 09.04.2019 року витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію щодо громадянки України ОСОБА_1 (а.с. 161).

Ухвалою суду від 25.09.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення у справі судової економічної експертизи відмовлено (а.с. 178, 185).

Ухвалою суду від 25.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2019 року (а.с. 181).

Ухвалою суду від 25.09.2019 року витребувано у Печерській районній в м. Києві державній адміністрації інформацію усіх зареєстрованих осіб у спірній квартирі (а.с. 182).

12.11.2019 року від представника третьої особи Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації - Кравчук О. на адресу суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву, відповідно до яких зазначила, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та у наданих до Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації матеріалах справи відсутні будь-які додатки, які б підтверджували чи спростовували інформацію про право власності на квартиру, відсутні докази, що спірна квартира є єдиним житлом відповідачів. Також, станом на 04.11.2019 року Службою у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації не отримано копію відзиву на позовну заяву. При цьому, мати неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації щодо захисту житлових прав та інтересів її неповнолітньої дитини не зверталась. У зв`язку з чим, просила суд слухати справу у відсутності їх представника та ухвалити рішення на підставі зібраних доказів з урахуванням прав та інтересів малолітньої дитини (а.с. 190-192).

У судовому засіданні представник позивача Гусак А.М. підтримав позовні вимоги.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача неодноразово направляв на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Представник третьої особи направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

Тому, суд розглянув справу у відсутність відповідача, її представника та представника третьої особи, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

04.04.2007 року між ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К (далі - кредитний договір).

Згідно з п. 2.1. кредитного договору банк відкриває позичальнику поновлювану кредитну лінію з лімітом кредитування у сумі 350 000 доларів США на купівлю та ремонт квартири під номером АДРЕСА_1 , а позичальник зобов`язуються отримувати та здійснювати погашення отриманого кредиту в межах ліміту кредитування, сплачувати проценти за користування кредитом та комісії Банку в строки і в сумах, згідно з умовами цього договору (а.с. 117-122).

Відповідно до п. 2.2 та п.2.3 кредитного договору термін дії поновлювальної кредитної лінії до 03.04.2008 року та проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 13,5%.

Отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується копією меморіального валютного ордеру від 04.04.2007 року № 2229533/07, копією заяви на видачу готівки від 31.10.2007 року № 2771341/07, копією заяви на видачу готівки від 22.04.2009 року № 5682083/09 (а.с. 15-17).

У подальшому між тими ж сторонами було укладено наступні додаткові договори:

- 25.09.2007 року додатковий договір № 1 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди доповнити пп. 2.1.1. наступного змісту: « 2.1.1. Сторони домовились, що банк за заявою позичальника зменшує з 25 вересня 2007 року ліміт кредитування на суму 32 000 доларів США та встановлює ліміт кредитування за цим договором у розмірі 318 000 доларів США» (а.с. 32).

- 31.10.2007 року додатковий договір № 2 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п.2.2. кредитного договору в новій редакції та доповнити кредитний договір пп.2.1.2. та 5.1.2. (а.с. 33).

- 25.04.2008 додатковий договір № 3 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились доповнити кредитний договір пп. 5.1.2. (а.с. 34)

- 22.10.2008 року додатковий договір № 4 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якої сторони домовились доповнити кредитний договір пп. 2.1.3., відповідно до якого ліміт кредитування з 22.10.2008 збільшується на суму 16 000 доларів США та встановлює ліміт кредитування за кредитним договором у розмірі 414 000 доларів США та викласти п.2.2. кредитного договору в новій редакції, відповідно до якого термін дії поновлювальної кредитної лінії до 02.04.2008 року включно (а.с. 35)

- 31.10.2008 року додатковий договір № 5 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п.2.3. кредитного договору у новій редакції, відповідно до якого проценти за користування кредитом встановлюється у розмірі 15,5% та виключити п.5.1.2. кредитного договору (а.с. 36).

- 23.12.2008 року додатковий договір № 6 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились доповнити розділ 4 договору п.4.6., відповідно до якого проценти за користування кредитом, нараховані за період з 25 листопада 2008 року по день, що передує дню, визначеному в п.2.2. договору, сплачується позичальником не пізніше терміну, визначеному в п.2.2. договору (а.с. 37).

- 03.04.2009 року додатковий договір № 7 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п.2.2. договору в новій редакції, відповідно до якого термін кінцевого погашення кредиту до 01.04.2014 року та доповнено п.п.2.2.1., відповідно до якого термін дії поновлюваної кредитної лінії до 31.03.2010 року. Крім того, в новій редакції викладено п.3.2. та 4.6. кредитного договору (а.с. 38).

- 22.04.2010 року додатковий договір № 8 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п.3.2. та п.4.6. кредитного договору в новій редакції (а.с. 39).

- 01.12.2010 року додатковий договір № 9 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п.2.3, п.3.2, п.4.4, п.4.6 кредитного договору у новій редакції (а.с. 40).

- 19.03.2012 року додатковий договір № 10 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п.3.2, п.4.4, п.4.6 кредитного договору у новій редакції (а.с. 41).

- 31.03.2014 року додатковий договір № 11 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п.2.2 кредитного договору у новій редакції, відповідно до якого термін кінцевого погашення кредиту до 31.03.2015 року, доповнити розділ 2 кредитного договору п.2.4, п.6.2. договору доповнити пп.6.2.12. та 6.2.13., п.6.3 договору доповнити пп.6.3.8. та пп.6.3.9., розділ 7 доповнити п.7.3, розділ 10 договору доповнити п.10.10. та п.10.11. та п.3.2., п.4.5., п.4.6., п.7.2 викласти у новій редакції (а.с. 42-43).

- 07.08.2014 року додатковий договір № 12 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п.3.2., п.4.6., 7.2. у новій редакції, доповнити п.6.1. договору доповнити п.п.6.1.3., розділ 7 договору доповнити п.7.4. та змінити назву розділу 7 «Відповідальність позичальника» договору та викладено у новій редакції «Відповідальність сторін» (а.с. 45).

- 31.03.2015 року додатковий договір № 13 до договору про відкриття кредитної лінії № 0000210/8-2007К від 04.04.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п.2.2. (термін кінцевого погашення кредиту до 31.03.2016 року), п.3.2., п.4.6., п. 6.2.13. у новій редакції (а.с. 46).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Таким чином у судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позичальником порушені умови кредитного договору щодо погашення заборгованості та повернення кредитних коштів в обумовлені сторонами кредитного договору строки, в зв`язку з чим станом на 25.05.2017 року за нею обраховується заборгованість в загальній сумі 185 568,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 р. складає 4 874 176,31 грн., з яких заборгованість по кредиту - 102 902,81 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 р. складає 702 857,35 грн. та заборгованість по процентам - 82 666,15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 р. складає 2 171 318,96 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 22-23).

Також судом встановлено, що з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору 04.04.2007 року між сторонами справи укладено іпотечний договір № 0000/19-2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П., зареєстрований в реєстрі за № 803, відповідно до якого іпотекодавець - ОСОБА_1 передала в іпотеку іпотекодержателю - ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» належне їй на праві власності майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 47-48).

31.10.2008 року між тими ж сторонами укладено договір про внесення змін до іпотечного договору № 0000/19-2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П., зареєстрованого в реєстрі за № 3922, відповідно до якого сторони виклали п.1.3. та 1.4. іпотечного договору в новій редакції (а.с. 11).

Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно з ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі і на підставі рішення суду.

Законом України «Про іпотеку» (ст. 41) передбачається можливість реалізації предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону, або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Згідно з п. 2.1 договору іпотеки сторони дійшли згоди, що іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування кредитом за ставкою та в порядку, визначеному кредитним договором, сплаті процентів за користування простроченою сумою кредиту, сплаті платежів за надані послуги по обслуговуванню кредиту, сплати пені та штрафів, визначених кредитним договором, відшкодуванню заподіяних збитків у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов кредитного договору.

Відповідно до п. 3.3.6 договору іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити за рахунок предмета іпотеки всі свої вимоги, що витікають з кредитного договору та договору іпотеки в обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

При цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року № 6-340цс15.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону (ст. 41 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Згідно із висновком ТОВ «Сарос» про вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 01.12.2016 року становить 4 046 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Оскільки, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позичальником порушено передбачений кредитним договором порядок виконання кредитного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою належного відповідачу майна, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

У матеріалах справи наявна довідка про реєстрацію місця проживання особи - ОСОБА_1 , згідно даних Реєстру територіальної громади міста Києва, надана Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією (вих.. №105/01-2932/1 від 21.06.2017). У довідці вказано, що з 26.06.2007 р. по теперішній час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з інформацією, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (довідка вх. №83491 від 20.06.2019 р.), відповідно до інформації, яка зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 08.06.2015 року здійснила перетинання державного кордону України в напрямку «виїзд». Іншої інформації після 08.06.2015 року в базі даних немає.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.05.2017 року відповідачу ОСОБА_1 на праві власності належить 1 / 2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 . Тобто крім предмета іпотеки у відповідача є у власності ще два об`єкта житлової нерухомості (по АДРЕСА_5 ).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що положення пп. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюються на звернення стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором.

Щодо факту реєстрації у квартирі, яка є предметом іпотеки, неповнолітньої дитини відповідача - ОСОБА_5 та доводів відповідача про порушення її житлових прав у разі задоволення позовних вимог, суд зазначає наступне.

У матеріалах справи наявна довідка про реєстрацію місця проживання особи (№1 774192 від 05.09.2018 р.) - ОСОБА_5 , доньки відповідача. У довідці вказано, що з 01.08.2017 р. по теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що у квартирі, яка є предметом іпотеки, після укладення іпотечного договору, а саме - з 01.08.2017 року, зареєстрована неповнолітня донька відповідача.

Частиною першою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя статті 109 ЖК УРСР регулює порядок виселення громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Враховуючи, що квартиру, яка є предметом іпотеки було придбано за рахунок кредиту Банку, забезпеченого іпотекою цього житла, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки не застосовують положення статті 109 ЖК УРСР щодо надання іншого постійного житла одночасно з їхнім виселенням.

Окрім цього, спірна квартира передана в іпотеку ще до реєстрації у ній неповнолітніх дітей, а отже, на час укладення іпотечного договору неповнолітня ОСОБА_5 не мала права власності чи права користування нею, що у свою чергу унеможливлює порушення її прав на житло у разі задоволення позовних вимог.

Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 р. у справі № 355/689/16-ц та від 27.12.2018 р. у справі №638/14123/14-ц.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою забезпечено споживчий кредит в іноземній валюті підлягає задоволенню, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

При винесенні рішення суд враховує також положення ст. 39 Закону України «Про іпотеку» (зі змінами, внесеними Законом №2478-VIII від 03.07.2018), а саме, у разі визначення судом реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

У ч. 1 ст. 40 закону «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки без винесення рішення про виселення мешканців, не позбавляє іпотекодержателя права звернутися з таким позовом окремо.

У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 73 112 грн. 64 коп. судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 610, 612, 629, 1054 ЦК України, ст. 33, 39, 43, 41 Закону України «Про іпотеку», ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Банк «Кліринговий Дім» в загальній сумі 185 568,96 (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім, 96) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 р. складає 4 874 176,31 гривень (чотири мільйони вісімсот сімдесят чотири тисячі сто сімдесят шість грн. 31 коп.), з яких заборгованість по кредиту - 102 902,81 (сто дві тисячі дев`ятсот два, 81) долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 р. складає 702 857,35 гривень (два мільйони сімсот дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім грн. 35 коп.) та заборгованість по процентам - 82 666,15 (вісімдесят дві тисячі шістсот шістдесят шість, 15) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.05.2017 р. складає 2 171 318,96 гривень (два мільйони сто сімдесят одна тисяча триста вісімнадцять грн. 96 коп.), звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру під номером АДРЕСА_1 , яка в цілому складається 3 (трьох) жилих кімнат, загальною площею 82,60 (вісімдесят цілих і шістдесят сотих) кв.м., жилою площею 46,80 (сорок шість цілих і вісімдесят сотих) кв.м., що належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», шляхом проведення публічних торгів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» 73 112 грн. 64 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Кліринговий Дім»: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 5А,

відповідач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації: 01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 15 .

Суддя О.В. Батрин