Справа № 647/1902/20
№ провадження 2/647/415/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02.11.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області
у складі головуючого судді Миргород В.С.
при секретарі Онус О.О.
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/1902/20 за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів та аліментів за минулий час, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та стягнення аліментів на дитину за минулий час. В своїй позовній заяві позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2012 року. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . З відповідачем разом не проживають. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2012 року. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно матеріальної допомоги не надає, не цікавиться його життям та вихованням. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2 000, 00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Просить суду стягнути з відповідача на її корить на утримання сина аліменти за минулий час в розмірі 35 317, 50 гривень. Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.
Ухвалою суду від 04.09.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечували проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений завчасно та належним чином, повернувся конверт з відміткою «не проживає». У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.
Вимоги ст. ст. 13, 81, ч.5 ст.263 ЦПК України зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів, зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.
Судові органи, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечують захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, інтересів суспільства і держави.
З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.
Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серія НОМЕР_1 ) від 06.07.2012 року (а.с. 6).
Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого 10.12.2012 року, Бургунською сільською радою Бериславського району Херсонської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 (а.с. 5).
Згідно наданої довідки на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина (а.с. 7).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч..1, 2 ,3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України в редакції закону від 17.05.2017 року, який набрав чинності з 08.07.2017 року: передбачені обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1); мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2).
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні.
Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не було надано.
Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд враховує, що оскільки батько дитини у добровільному порядку не утримує дитину, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини такими, що підлягають задоволенню.
Як було зазначено вище, згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.
Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.
З врахуванням вищенаведеного та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів суд прийшов до висновку про те, що позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення у розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права в майбутньому звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, зміни способу стягнення аліментів.
Щодо вимог позивача в частині стягнення аліментів за минулий період слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
За змістом цієї норми право стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувалися; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.
Тобто, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, свідомим невиконанням своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.
У такому випадку суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 Цивільного процесуального кодексу України).
Зокрема, частиною 3 ст.77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Щодо наведених позивачкою підстав для стягнення з відповідача аліментів за минулий час, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, так як позивач не надала суду докази того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час.
Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Враховуючи вище зазначене, позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовних вимог, судовий збір в сумі 840, 80 грн. покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,280 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів за минулий час задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Київка Голопристанського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2 000, 00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840, 80 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів за минулий час - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повне рішення складено 02.11.2020 року.
Суддя В. С. Миргород