Справа № 683/707/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Завадської О.П.

секретаря Васічевої О.В.

з участю представника позивача Борисюк А.М.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки - адвоката Гіппіуса О.Б.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 683/707/20, 2/683/744/2020 за позовом органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

встановив:

В березні 2020 року орган опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка протягом останніх п`яти років не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків, не цікавиться, не піклується здоров`ям та розвитком дитини, не сплачує визначених судовим рішенням аліментів, немає постійного місця проживання та роботи. При відвідуваннях сім`ї відповідачки, остання вела себе агресивно, демонструвала та погрожувала застосувати сокиру. Своєю поведінкою відповідачка завдавала шкоди фізичному та психічному здоров`ю дитини, мали місце випадки примусової госпіталізації дитини каретою швидкої допомоги у Старокостянтинівську ЦРЛ, звідки вона самовільно втекла з дитиною. В травні 2015 року розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації було відібрано малолітнього від матері у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров`ю дитини та поміщено до Хмельницького обласного спеціалізований будинку дитини «Берізка», де він перебуває по даний час. Судовим рішенням дитину відібрано від матері без позбавлення батьківських прав та зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дитини. З 2015 року по даний час тричі в судовому порядку вирішувалось питання стосовно неналежного виконання відповідачкою батьківських обов`язків, вона неодноразово попереджалась про позбавлення батьківських прав. В березні 2020 року адміністрація закладу в черговий раз звернулась до органу опіки та піклування щодо ініціювання перед судовими органами питання про позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки після чергової відмови в позбавленні батьківських прав рішенням суду від 07 травня 2019 року останній раз мати відвідувала сина в березні 2019 року, не виявляла бажання забрати дитину, не цікавилась її здоров`ям та розвитком. Вкотре вивчивши ситуацію, було встановлено, що відповідачка продовжує ухилятися від участі у вихованні сина, не відвідує його, не піклується про його здоров`я, фізичним, моральним розвитком, не забезпечує матеріально. Байдужа поведінка відповідачки свідчить про її свідоме ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини, а тому позивач просить позбавити її батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5 , що буде відповідати інтересам дитини.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування.

Сторона відповідачки заперечила проти задоволення позовних вимог за необґрунтованістю та недоведеністю належними та допустимими доказами, тим більше, що стосовно даних відносини вже є судові рішення. В систематичних зверненнях з позовами про позбавлення батьківських прав за аналогічних підстав вбачають упередженість та змову державних органів умисно позбавити відповідачку батьківських прав з метою сприяти керівництву дитячого закладу «продати дитину». В судовому засіданні відповідачка висловлювала бажання повернути дитину, створити нову сім`ю, проживати в окремому будинку, який їй обіцяв придбати її товариш, а на даний час розраховує на допомогу рідних у догляді за дитиною, оскільки вона цілодобово неофіційно працює в охороні. Її дохід складає державна соціальна допомога, як інваліду з дитинства (ІІІ група) та тимчасові заробітки. Вказала, що офіційно не сплачує аліменти, проте відкладає частину власних коштів на потреби дитини в майбутньому. Назвала причинами невідвідування дитини карантинні обмеження та зайнятість на роботі. Повідомила, що 03 жовтня 2020 року на день народження дитини їздила в дитячий будинок з наміром повернути сина, однак їй в цьому відмовили, з приводу чого між ними виник конфлікт і адміністрація закладу викликала поліцію.

Суд, заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 24 жовтня 2014 року батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

У відповідності до даних довідки виконавчого комітету Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за № 6 від 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 проживає на території сільської ради в будинку сестри ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 .

За змістом листів комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» за № 164 від 05 березня 2020 року та за № 693 від 13 жовтня 2020 року малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на вихованні закладу та повному державному утриманні з 02 червня 2015 року. Мати дитини ОСОБА_1 відвідувала сина два рази в 2019 році, та два рази в 2020 році. Приносила солодощі та фрукти, з дитиною спілкувалась недовго, так як поспішала, станом здоров`я та розвитком дитини не цікавилась, інколи поводила себе агресивно, ображала працівників закладу, на зауваження не реагувала. Під час відвідування 03 жовтня 2020 року вимагала віддати їй дитину, в чому їй було відмовлено через відсутність відповідних документів. За весь час виховання дитини у закладі від відповідачки не надходило листів, матеріальної допомоги, в телефонному режимі дитиною не цікавилась. За таких обставин підтримують позов органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної адміністрації Хмельницької області про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2015 року (справа № 683/1485/15-ц, провадження № 2/683/664/2015) відмовлено в задоволенні позову Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Попереджено ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання її малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено на Старокостянтинівську районну державну адміністрацію, як орган опіки та піклування, контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2016 року (справа № 683/3153/15-ц, провадження № 2/683/179/2016) відібрано малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 . Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народилась в с. Іршики Старокостянтинівського району Хмельницької області, на користь головного лікаря Хмельницького обласного спеціалізованого будинку дитини «Берізка» на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмір ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 грудня 2015 року і до досягнення ним повноліття.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2017 року (справа № 678/643/17, провадження № 2/678/301/17) позбавлено батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 408 від 24 жовтня 2014 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області.

Передано малолітнього ОСОБА_2 , 03 жовтня 2014 року, під нагляд Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області, як органу опіки та піклування.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 550 грн. щомісячно на його особовий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в Хмельницькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк» МФО 315784, , розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , починаючи з 12 червня 2017 року до його повноліття.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 травня 2019 року (справа № 683/1033/18, провадження № 2/683/542/2019) відмовлено в задоволенні позову Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Як вбачається з листа служби у справах дітей Красилівської районної державної адміністрації за № 600 від 01 жовтня 2019 року для ОСОБА_1 24 вересня 2019 року було роз`яснено підстави та порядок звернення до суду щодо повернення дитини в біологічну сім`ю.

Згідно висновку органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 13 березня 2020 року № 8 доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В силу ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Роз`ясненнями, що викладені в п. п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що наданні батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після

повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Аналіз зазначеного дає можливість зробити висновок про те, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від своїх обов`язків по вихованню сина, а саме: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, про його навчання та не приймає будь-якої участі у житті малолітньої дитини, що підтверджується листами комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» за № 164 від 05 березня 2020 року та за № 693 від 13 жовтня 2020 року. Доказів протилежного стороною відповідачки не надано.

З огляду на те, що вищевказаними судовими рішеннями неодноразово відмовлялось у позбавленні батьківських прав ОСОБА_1 та попереджено останню про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, частіше спілкуватися з сином та приймати більш активну участь у його вихованні, утриманні і покладено на орган опіки і піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області здійснювати контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про доведеність винної поведінки відповідачки в ухиленні від виховання малолітнього сина, а саме: відсутності у ОСОБА_1 відповідального ставлення до своїх батьківських обов`язків, відсутність реального інтересу до дитини, дійсного прояву піклування дитиною. На протязі тривалого часу поведінка матері не змінилась в кращу сторону, наразі вбачаються лише висловлювання намірів, які не заслуговують на довіру, оскільки не підкріплені реальних вчинками, направленими на покращення життя дитини, налагодження відносин з дитиною. Дитина в дитячому будинку вже навчається в першому класі, має друзів, звички, розпорядок, натомість відповідачка не в повній мірі розуміє відповідальність за дитину, потреби дитини, а прояви агресії та звинувачення інших в своїх життєвих ситуаціях, відсутність стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, роботи, відсутність стабільного заробітку будуть мати негативні наслідки для фізичного та психічного здоров`я дитини і не дають підстави вважати, що права і законні інтереси дитини будуть забезпеченні.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

Враховуючи вищенаведене, суд з врахуванням обставин справи, тривалості невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, доведеності винної поведінки відповідачки та з метою захисту інтересів дитини на забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 128, 141, 264-265, 346 ЦПК України суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування директора комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: орган опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, місцезнаходження: вул. К. Острозького, 70 м. Старокостянтинів Хмельницької області 31100, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Старокостянтинівським РС УДМС України в Хмельницькій області 26 жовтня 2016 року.

Повне рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Суддя