Постанова

Іменем України

28 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 373/773/17

провадження № 61-3541св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Громадсько-політична газета «Вісник Переяславщини»,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , голова Громадського формування «Самооборона Перяславщини» ОСОБА_12, секретар Громадської організації «Майдан Переяславщини» ОСОБА_13, голова Громадської організації «Серця Переяславщини» ОСОБА_14, голова Громадської організації «Переяславна» ОСОБА_15,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_8 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року у складі судді Керекези Я. І. та постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Чобіток О. А., Українець Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Громадсько-політичної газети «Вісник Переяславщини» про захист честі, гідності та ділової репутації.

На обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Інтернет-виданні «Новий погляд», а ІНФОРМАЦІЯ_2 - у друкованому виданні газети «Вісник Переяславщини» ОСОБА_2 було поширено щодо нього інформацію, яка міститься в статті « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Позивач вважає зазначену інформацію негативною та недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності або є перекрученою, принижує його честь, гідність і ділову репутацію як публічної особи.

Ураховуючи викладене та заяву про зміну предмета позову, позивач просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує особисте немайнове право на повагу до його честі, гідності та ділової репутації поширену ОСОБА_2 інформацію ІНФОРМАЦІЯ_4 в Інтернет-виданні «Новий погляд», а ІНФОРМАЦІЯ_2 у друкованому виданні газети «Вісник Переяславщини» у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену про нього недостовірну інформацію, опубліковану в Інтернет-мережі у такий самий спосіб, у який вона поширювалася шляхом розміщення на інтернет сайті впродовж 15 календарних днів з дня набрання рішенням суду в цій справі законної сили за власний рахунок без зауважень та коментарів дослівно інформації наступного змісту: «Увага! Спростування. Шановні користувачі! Автор статті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_2 спростовує, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у зазначеній статті у мережі інтернет- ІНФОРМАЦІЯ_5 недостовірну інформацію щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків головним лікарем Переяслав-Хмельницької центральної районної лікарні ОСОБА_1 . Поширена у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » інформація не відповідає дійсності. ОСОБА_2 »; зобов`язати ОСОБА_2 та редакцію газети «Вісник Переяславщини» спростувати поширену про нього у статті, опублікованій у випуску газети « Вісник Переяславщини » за ІНФОРМАЦІЯ_2 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » недостовірну інформацію у такий самий спосіб, у який вона поширювалася шляхом розміщення у черговому номері газети, який буде надрукований після набрання законної сили рішенням суду в цій справі, за власний рахунок без зауважень та коментарів дослівно інформації наступного змісту: «Увага! Спростування. Шановні користувачі! Автор статті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_2 та Редакція газети «Вісник Переяславщини» спростовують, поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 у зазначеній статті недостовірну інформацію щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків головним лікарем Переяслав-Хмельницької центральної районної лікарні ОСОБА_1 . Інформація, поширена у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », не відповідає дійсності. ОСОБА_2 та редакція газети «Вісник Переяславщини».».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року позов задоволено частково. Визнано недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує особисте немайнове право ОСОБА_1 на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію, поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні «Новий погляд» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме: «…Головний лікар відмовляється розробляти програму підтримки молодих фахівців та проводити незалежний аудит фінансово-господарської діяльності ЦРЛ…», «…Головний лікар на сесії відмовився від проведення енергоаудиту будівель ЦРЛ…», «…Тендер завалив, бо він був прописаний під одного виробника та це виявили компетентні органи…».

Визнано недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує особисте немайнове право ОСОБА_1 на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію, поширену ОСОБА_2 та редакцією газети «Вісник Переяславщини» у випуску газети «Вісник Переяславщини» від ІНФОРМАЦІЯ_2 у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме: «… Головний лікар відмовляється розробляти програму підтримки молодих фахівців та проводити незалежний аудит фінансово-господарської діяльності ЦРЛ …», «…Головний лікар на сесії відмовився від проведення енергоаудиту будівель ЦРЛ…», «…Тендер завалив, бо він був прописаний під одного виробника та це виявили компетентні органи…».

Зобов`язано ОСОБА_2 протягом 15 днів з дня набрання рішення в даній справі законної сили спростувати поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні «Новий погляд» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » недостовірну інформацію про ОСОБА_1 у такий же спосіб, у який вона поширювалася, шляхом оприлюднення інформації в інтернет-виданні «Новий погляд» на сайті http://np.org.ua наступного змісту: « Увага! Спростування. Шановні користувачі. Автор статті «« ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_2 спростовує поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні «Новий погляд» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 , а саме: «…Головний лікар відмовляється розробляти програму підтримки молодих фахівців та проводити незалежний аудит фінансово-господарської діяльності ЦРЛ…», «…Головний лікар на сесії відмовився від проведення енергоаудиту будівель ЦРЛ…», «…Тендер завалив, бо він був прописаний під одного виробника та це виявили компетентні органи…».

Зобов`язано ОСОБА_2 та Редакцію газети «Вісник Переяславщини» протягом 15 днів з дня набрання рішення в даній справі законної сили спростувати поширену ними ІНФОРМАЦІЯ_2 у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » недостовірну інформацію про ОСОБА_1 у такий же спосіб, у який вона поширювалася, шляхом розміщення у черговому номері газети, який буде надрукований після набрання рішення законної сили, інформації наступного змісту: «Увага! Спростування. Шановні користувачі. Автор статті «« ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_2 та редакція газети «Вісник Переяславщини» спростовують поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 , а саме: «…Головний лікар відмовляється розробляти програму підтримки молодих фахівців та проводити незалежний аудит фінансово-господарської діяльності ЦРЛ…», «…Головний лікар на сесії відмовився від проведення енергоаудиту будівель ЦРЛ…», «…Тендер завалив, бо він був прописаний під одного виробника та це виявили компетентні органи…». Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 грн моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що поширена відповідачами інформація відносно позивача є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує ого особисте немайнове право на повагу до честі, гідності та ділової репутації, а тому така інформація підлягає спростуванню у спосіб її оприлюднення та доведення до невизначеного кола осіб.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_8 залишено без задоволення, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, унаслідок чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У лютому 2019 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_8 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, приймаючи до розгляду заяву позивача про уточнення предмету позові від 26 червня 2017 року, не звернув уваги на те, що зазначена заява є новим позовом з іншими підставами та предметом, оскільки відповідно до вимог частини другої статті 31 ЦПК України 2004 року, до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, тобто позивачу не надано право в межах однієї справи змінювати одночасно предмет і підстави позову. Суд апеляційної інстанції на вказані місцевим судом порушення уваги не звернув, не зазначив будь-яких мотивів на спростування доводів апеляційної скарги в цій частині. Крім того, суди попередніх інстанцій безпідставно визнали недостовірною інформацію, яка вказана в рішенні суду, оскільки по своїй суті ця інформація є критикою неналежної діяльності позивача, як публічної особи на посаді головного лікаря Переяслав-Хмельницької центральної районної лікарні. Ця критика базувалася на підставі відповідної інформації, яка підтверджена в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Щодо розміру відшкодування моральної шкоди позивачем не зазначено та не подано з цього приводу будь-які докази на підтвердження саме такого розміру. При цьому заявнику незрозуміло, чому позивач визначив лише одного відповідача в частині відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзив на касаційну скаргу не надходив.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_8 здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди попередніх інстанцій установили, що ОСОБА_2 у співавторстві з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та громадськими організаціями: «Самооборона Переяславщини», «Майдан Переяславщини», «Серця Переяславщини», ГО «Переяславна» ІНФОРМАЦІЯ_4 в Інтернет-виданні «Новий погляд», на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_5 була розміщена стаття з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступного змісту:

«2017 рік - це час позитивних змін. Для того, щоб вони відбулися і пересічні громадяни відчули це, потрібні молоді, енергійні фахівці, з уявленням про майбутнє, які здатні ці зміни втілити в реальність. «Солідарність» виступає проти некомпетентності, нераціональності, непрофесійності, неуспішності, непрозорості, непублічності, байдужості та корупції. Тому, вимагаємо відставки головного лікаря Переяслав-Хмельницької районної лікарні (далі ЦРЛ) ОСОБА_1 . Ні, ми вимагаємо повстання проти нього!

Чому йому потрібно піти у відставку? Тому що йде медична реформа, він за рік навіть уявлення про неї собі не склав; не знає як зробити місцеву медицину ефективною. Програма, яка була розроблена ним і приймалася колуарно, зазнала фіаско. Все провалено. Протягом 2016 року на ЦРЛ було виділено десятки мільйонів гривень. А змін ніяких не відбулося. Гроші, як вода у пісок. Ми з`ясували, за копійки здано комунальне майно під комерційні аптеки, які повертають собі за оренду одним чеком від пацієнта. До того ж, договори укладені з численними порушеннями, більшість просто не оформлені належним чином. Головний лікар вже 4 роки як мав бути на заслуженому відпочинку. Але все йому мало.

За останні роки в ЦРЛ склалася катастрофічна ситуація з кадрами. Всі молоді та перспективні лікарі йдуть з установи - як не в Госпіталь, так до медичних закладів Києва. Високий відсоток лікарів пенсійного віку, які в будь-який день можуть піти на заслужений відпочинок і лікувати громадян просто буде нікому. Звідси черги в поліклініці, занадто велике навантаження на одного лікаря.

Головний лікар відмовляється розробляти програму підтримки молодих фахівців та проводити незалежний аудит фінансово-господарської діяльності ЦРЛ. Не дотримується пунктів і норм Статуту ЦРЛ. На сесії районної ради ми не заслухали жодного комплексного звіту головного лікаря. Як тільки починаємо розмову про проблеми - голосно говорить, що все добре. Як тільки зима й гроші в бюджет закладати на ЦРЛ, так ці проблеми з`являються. І йому дайте більше, бо це капля в морі. І ніхто не розуміє, яке те море - Азовське чи Чорне? Районна влада у 2016 році лише тільки зі свого бюджету виділила 8 млн. грн., з обласного, державного більше 30 млн. грн. За ці гроші всіх хто захворів у 2016 році, і звернувся у ЦРЛ, можна було пролікувати безкоштовно у Феофанії.

Громадяни скаржаться. Скарги йдуть різного змісту, починаючи від того, що холодно, в інших душно в палатах, і до того, що громадяни забезпечують продуктами лікарню, а коли хворіють - не отримують того належного харчування. Хронічно не вистачає ліків, хоча районна рада виділяє на них кошти. Виникають ситуації, коли ліки закупили, але їх не використали, або гроші пішли не за тією статтею, за якою передбачалися. Складається враження, що лікарня така установа, якій прозорість не потрібна. До нас звертаються громадяни, які працюючи на виробництвах, інколи нелегально, отримували травми. А по медичних документах їх швидкі підбирали на вулиці як не з відрізаною рукою пилкою, так із розбитою головою. На вулиці, а не на виробництві. Чому так відбувається? Хто змушує лікарів писати так?

Головний лікар на сесії відмовився від проведення енергоаудиту будівель ЦРЛ. Це такий документ, який визначає які саме потрібно провести заходи з утеплення приміщень. І в документі чітко мало б бути зазначено, яку саме економію районний бюджет отримає. Пропоновані гроші на енергоаудит передали з порушеннями регламенту на закупівлю м`якого інвентарю. А громадяни й надалі продовжують нести з собою постільні комплекти. Або хворіючи спати в радянському лахмітті. Благодійники, які щедро засипають медичні установи обладнанням, ліжками, м`яким інвентарем, стороною обходять нашу ЦРЛ. Наші автомобілі, які коштують мільйони гривень, мерзнуть на вулиці. Тоді як гаражі ЦРЛ здаються в оренду під приватні авто за 26 грн. на місяць. Де тут раціональність прийнятого рішення?

Районний бюджет стовідсотково оплатив комунальні послуги, а води в нічний час, яка так потрібна у відділеннях де лежать важкохворі, досить часто не буває. Більшість з потрібних аналізів громадяни здають у приватних лабораторіях, за недешевими цінами, тоді як мати власні лабораторії - ми відверто відмовляємося. То фахівців у нас немає, то бажання, то грошей. Забагато збігів у цьому питанні.

Влітку головний лікар просив дозволу районної ради провести тендер на закупівлю сучасного рентген апарату. Тендер завалив, бо останній був прописаний під одного виробника та це виявили компетентні правоохоронні органи. Складається враження, тендер валиться, щоб потім без ніяких процедур напряму купити той рентген апарат. Центральна районна лікарня не проводить закупок через систему «PROZORRO», районний бюджет по ЦРЛ не економить до 45% бюджетних коштів. Куди ж зникає економія?

Останнім часом, взагалі відбуваються дива в ЦРЛ. При проходженні медогляду за направленням військкомату, лікарі направляли військовозобов`язаних закупляли медичні речі для огляду в аптеку, а після втручання депутатів від Солідарності, які теж проходили ці медогляди, лікарі намагалися повернути ці гроші, мало того ще на кілька гривень більші. Вибачалася за прикре непорозуміння. Повертала лікар, яка не розписувала хлопцям які саме медичні засоби потрібно купувати. Тому не зрозуміло чому саме цей лікар вирішила, що саме вона має повернути кошти? Та і ще й зі свого карману. І це при тому, що купували, медзасоби не у неї, а в аптеці. Дивина одна. Логіка нелогічна. Більше того, частина грошей береться за ті послуги які мають надаватися безкоштовно. Останній випадок був кричущим. Лікарі взяли гроші за переливання крові 1080 грн., а після втручання депутата від Солідарності, ці гроші якимось дивним чином лікарі повернули пацієнту на наступний день. Виникає запитання, якщо ця послуга дійсно платна, чому не дають квитанцію? Якщо за неї дійсно потрібно платити гроші, то чому тоді повертають гроші?

Частина депутатів, які підтримують свого головного лікаря, насправді заможні й не лікуються в ЦРЛ. Тому не усвідомлюють всієї масштабності проблем медичної сфери, яку той створив. Потрібна підтримка громадян. Йдіть до свого районного депутата, до свого сільського голови та просіть, вимагайте відставки ОСОБА_1 . Звісно, якщо не хочете лікуватися й далі за гроші, не зважаючи на те, що Ви вже сплатили всі податки, які районні депутати спрямували на лікарню. Після його відставки, районна рада має оголосити прозорий конкурс і вже нового головного лікаря повинні обрати за якістю його програми, про яку мають знати всі громадяни. І, звісно, укласти з ним контракт. Це саме той документ, який з 2012 року головний лікар відмовляється підписувати. Та й Переяслав-Хмельницька районна рада, в особі її голови ОСОБА_16, не дуже про те просить. А Закон вимагає контракт після конкурсу.

Головного лікаря ЦРЛ ОСОБА_1 - на пенсію!

Слава Україні!»

ІНФОРМАЦІЯ_2 у друкованому виданні газеті «Вісник Переяславщини» розміщено статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступного змісту: «2017 рік - це час позитивних змін. Для того, щоб вони відбулися і пересічні громадяни відчули це, потрібні молоді, енергійні фахівці, з уявленням про майбутнє, які здатні ці зміни втілити в реальність. «Солідарність» виступає проти некомпетентності, нераціональності, непрофесійності, неуспішності, непрозорості, непублічності, байдужості та корупції. Тому, вимагаємо відставки головного лікаря Переяслав-Хмельницької районної лікарні (далі ЦРЛ) ОСОБА_1 . Ні, ми вимагаємо повстання проти нього!

Чому йому потрібно піти у відставку? Тому що йде медична реформа, він за рік навіть уявлення про неї собі не склав; не знає як зробити місцеву медицину ефективною. Програма, яка була розроблена ним і приймалася кулуарно, зазнала фіаско. Все провалено. Протягом 2016 року на ЦРЛ було виділено десятки мільйонів гривень. А змін ніяких не відбулося. Гроші, як вода у пісок. Ми з`ясували, за копійки здано комунальне майно під комерційні аптеки, які повертають собі кошти, витрачені на оренду одним чеком від пацієнта. До того ж, договори укладені з численними порушеннями, більшість просто не оформлені належним чином.

За останні роки в ЦРЛ склалася катастрофічна ситуація з кадрами. Всі молоді та перспективні лікарі йдуть з установи - як не в госпіталь у Циблі, так до медичних закладів Києва. Тож спостерігається високий відсоток лікарів пенсійного віку, які в будь-який день можуть піти на заслужений відпочинок. Тоді лікувати громадян просто буде нікому. Звідси черги в поліклініці, занадто велике навантаження на одного лікаря.

Головний лікар відмовляється розробляти програму підтримки молодих фахівців та проводити незалежний аудит фінансово-господарської діяльності ЦРЛ. Не дотримується пунктів і норм Статуту ЦРЛ. На сесії районної ради нам не вдалось заслухати жодного комплексного звіту головного лікаря. Як тільки починаємо розмову про проблеми - голосно говорить, що все добре. Як тільки приходить час прийняття бюджету, і в нього потрібно закласти кошти для ЦРЛ, так ці проблеми з`являються. Районна влада у 2016 лише зі свого бюджету виділила 8 млн. грн, з обласного, державного більше 30 млн. грн. За ці гроші всіх хто захворів у 2016 році, і звернувся у ЦРЛ, можна було б пролікувати безкоштовно у Феофанії.

Громадяни скаржаться. Скарги різного змісту: в палатах одних холодно, в інших- душно, окрім того громадяни забезпечують продуктами лікарню, але коли хворіють, не отримують належного харчування. Не вистачає ліків, хоча районна рада виділяє на них кошти. Виникають ситуації, коли ліки закупили, але їх не використали, або гроші пішли не за тією статтею, за якою передбачалися. Складається враження, що лікарня - така установа, якій прозорість не потрібна. До нас звертаються громадяни, які працюючи на виробництвах (інколи нелегально) отримували травми. А за медичними документами їх «швидкі» підбирали на вулиці як не з відрізаною пилкою рукою, так із розбитою головою. На вулиці, а не на виробництві. Чому так відбувається? Хто змушує лікарів писати так?

Головний лікар на сесії відмовився від проведення енергоаудиту будівель ЦРЛ. Це документ, який визначає які саме потрібно провести заходи з утеплення приміщень. І в документі чітко мало б бути зазначено, яку саме економію районний бюджет отримає. Запропоновані гроші на енергоаудит передали з порушеннями регламенту на закупівлю м`якого інвентарю. А громадяни змушені й надалі нести з собою в лікарню постільні комплекти. Або, хворіючи, спати ще в радянських часів лахмітті. Благодійники, які щедро забезпечують інші медичні установи обладнанням, ліжками, м`яким інвентарем, стороною обходять нашу ЦРЛ. Автомобілі лікарні, які коштують мільйони гривень, мерзнуть на вулиці. Тоді як гаражі ЦРЛ здаються в оренду під приватні авто за 26 грн. на місяць. Де тут елементарна господарність?

Районний бюджет стовідсотково сплатив за лікарню комунальні послуги, а води в нічний час, яка так потрібна у відділеннях, де лежать важкохворі, досить часто не буває. Більшість з потрібних аналізів громадяни здають у приватних лабораторіях, за високими цінами, тоді як мати власні лабораторії у ЦРЛ відверто відмовляються. То фахівців у нас немає, то бажання, то грошей. Щось забагато збігів щодо цього.

Влітку головний лікар просив дозволу районної ради провести тендер на закупівлю сучасного рентгенапарату. Тендер завалив, бо він був прописаний під одного виробника, і це виявили компетентні правоохоронні органи. Складається враження, тендер валять, щоб потім без ніяких процедур напряму купити той рентгенапарат. Через те, що центральна районна лікарня не проводить закупок через систему «PROZORRO», районний бюджет втрачає можливість економити на придбанні необхідного для переяславської медицини майна близько 45% коштів.

Останнім часом взагалі відбуваються дива в ЦРЛ. При проходженні медогляду за направленням військкомату лікарі направляли військовозобов`язаних закупляти необхідне для огляду в аптеку, а після втручання депутатів від «Солідарності», які теж проходили ці медогляди, лікарі намагалися повернути ці гроші, причому ще й на кілька гривень більше. Вибачалася за прикре непорозуміння й повертала інший лікар. Не зрозуміло, чому саме вона вирішила повернути кошти? Та і ще й зі своєї кишені. І це при тому, що купували, медзасоби не у неї, а в аптеці. Ще одне: частину грошей беруть за ті послуги, які мають надаватися безкоштовно. Останній випадок був кричущим. Лікарі взяли гроші за переливання крові 1080 грн., а після втручання депутата від «Солідарності», ці гроші якимось дивним чином лікарі повернули пацієнту на наступний день. Виникає запитання: якщо ця послуга справді платна, чому не дають квитанцію? Якщо за неї дійсно потрібно платити гроші, то чому тоді їх повертають?

Частина депутатів, які підтримують головного лікаря, насправді заможні й не лікуються в ЦРЛ. Тому не усвідомлюють всієї масштабності проблем медичної сфери, яку тут створив головний лікар. Потрібна підтримка громадян. Йдіть до свого районного депутата, до свого сільського голови та просіть, вимагайте відставки ОСОБА_1 . Звісно, якщо не хочете лікуватися й далі за гроші, не зважаючи на те, що ви вже сплатили всі податки, які районні депутати спрямували на лікарню. Після його відставки районна рада має оголосити прозорий конкурс, і наступного головного лікаря повинні обрати за якістю його програми, про яку мають знати всі громадяни. І, звісно, укласти з ним контракт. Це саме той документ, який з 2012 року головний лікар відмовляється підписувати. А керівництво Переяслав-Хмельницької районної ради не дуже про те просить. Закон же вимагає укладання контракту після конкурсу.

Щиро сподіваємося, що ця наша публікація відкриє очі жителям міста й району на реальний стан справ у лікарні. Переконані, що головний лікар ОСОБА_1 вичерпав свій ресурс на цій посаді.

Слава Україні!»

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (частина сьома статті 277 ЦК України).

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Пунктом 19 вказаної постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте й сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Крім того, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач, - для відхилення його заперечень проти позову.

Встановивши, що відповідач поширив відносно позивача недостовірну інформацію, яка є негативною, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та спростування вказаної інформації у спосіб її розповсюдження.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову, якою фактично змінено як предмет так і підстави позову, тобто є новим позовом з іншими підставами та предметом позову, що суперечить вимогам статті 31 ЦПК України 2004 року, є необґрунтованими, оскільки зі змісту заяви позивача про зміну предмета позову від 26 червня 2017 року вбачається, що позивач фактично збільшив позовні вимоги, що узгоджується з вимогами статті 31 ЦПК України 2004 року, оскільки ці вимоги випливають із однієї й тієї ж статті, яка розміщена в примірнику газети «Вісник Переяславщини» від ІНФОРМАЦІЯ_2 та в інтернет-виданні «Новий погляд», а отже не виходить за межі спірних правовідносин.

Доводи касаційної скарги про неповне з`ясування судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи та помилковість висновків судів щодо недостовірності інформації, викладеної у статті «Головного лікаря звільнити. Терпіти більше не можна», яка розміщена в примірнику газети «Вісник Переяславщини» від ІНФОРМАЦІЯ_2 та в інтернет-виданні «Новий погляд», всупереч надання відповідачем доказів протилежного, не спростовують правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо часткового задоволення позову, так як суди, належним чином оцінивши надані сторонами докази, дійшли правильного висновку про те, що поширена у вказаній статті інформація щодо ОСОБА_1 є недостовірною і негативною, та порушує права останньої.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, а зводяться до незгоди заявника з висновком суду та переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваних рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і упроцесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ухвалені у справі судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
В. С. Жданова
В. А. Стрільчук