Справа № 522/8245/20
Провадження № 2-о/521/173/20
У Х В А Л А

про закриття провадження

05 листопада 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Гуревського В.К.

за секретаря - Погрібна Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

До Приморського районного суду м. Одеси 22 травня 2020 року із заявою звернулась ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за якою просила встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 09 вересня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 році у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_3 . В свою чергу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом не проживали та не вели спільне господарство, ОСОБА_1 проживала у будинку свого колишнього чоловіка за адресою: АДРЕСА_3 .

09 вересня 2016 року, одразу після того, як ОСОБА_2 дізнався про хворобу їх спільної з заявницею доньки, вони почали проживати разом за адресою АДРЕСА_4 , щоб разом доглядати дитину. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. З 11 вересня 2016 року по 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з донькою вилітали за кордон для проходження діагностики захворювання. З 16 жовтня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з донькою проживали на АДРЕСА_5 , в квартирі дружини батька ОСОБА_2 .

Дану інформацію може підтвердити дружина батька ОСОБА_2 та медична сестра - ОСОБА_4 , яка доглядала за станом здоров`я доньки та які будуть викликані до суду в якості свідків. У жовтня місяці ОСОБА_2 вирішив придбати для спільної неповнолітньої дитини квартиру, однак в зв`язку зі складністю оформлення договору відчуження за участі неповнолітньої дитини (отримання дозволу органу опіки та піклування) та необхідності термінового продажу з боку відчужувачів квартири, ОСОБА_2 запропонував тимчасово оформити квартиру на ОСОБА_1 за умови, що вона після отримання дозволу органів опіки переоформить квартиру на доньку. ОСОБА_1 погодилася і 21 жовтня 2016 року був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

Тобто, 21 жовтня 2016 року, на момент укладання договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, у зв`язку з чим мала право отримати у якості подарунку від ОСОБА_2 будь-яке майно, як від близької особи, що не заборонено діючим законодавством. В послідуючому, після отримання дозволу органів опіки та піклування, ОСОБА_1 переоформила квартиру на доньку, ОСОБА_3 . На початку листопада 2016 року, відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погіршились, а 20 листопада 2016 року зовсім припинились. ОСОБА_1 переїхали разом з донькою проживати окремо від ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_7 .

Факт встановлення спільного проживання у період з вересня 2016 року по листопад 2016 року, потрібен для цілей декларування ОСОБА_1 , оскільки заявниця працює на посаді судді Приморського районного суду м. Одеси та є суб`єктом декларування.

Розпорядженням заступника голови Приморського районного суду м. Одеси № 191/20 від 22.05.2020 року цивільна справа № 522/8245/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа ОСОБА_2 , направлена до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 травня 2020 року справа передана до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2020 року справу передано до розгляду судді Гуревському В.К.

Ухвалою Малиновського районного суд м. Одеси від 16 червня 2020 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 05 листопада 2020 року представник заявника, заінтересована особа не з`явилися, сповіщалися у встановленому законом порядку.

Розглянувши подану заяву, матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляну на таке.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України умовами, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, є:

1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2) коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

3) заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

4) встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано: при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

На підставі цієї Постанови в п. 4 Листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК (ЦПК 2017 року - ст. 186 ч. 1), а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

Заявник вказує, що даний факт необхідно встановити для цілей декларування ОСОБА_1 майна, оскільки заявниця працює на посаді судді Приморського районного суду м. Одеси та є суб`єктом декларування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла на час встановлення юридичного факту, про який просить заявник) судді відносяться до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» судді є особами, які є суб`єктами декларування і зобов`язані до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Відповідно до ст. 172-6 означеного Закону передбачає відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, обов`язок декларування ОСОБА_1 , як суддею, майна передбачено самостійним законом і не пов`язано зі встановленням факту, що має юридичне значення, оскільки від його встановлення у особи в цій ситуації на виникають, змінюються або припиняються майнові права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 315 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа ОСОБА_2 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

СУДДЯ В.К.Гуревський