Справа № 639/4083/20
Провадження № 2/639/1378/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т. В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Мосейчука А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/4083/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування збитків завданих ДТП 08.10.2019 на суму 19057,30 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_3 08.10.2019 о 05 год. 50 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 211540-110-42, д.н.з. НОМЕР_1 , по пров. Подільському, 17/1 у м. Харкові, порушив ПДР та допустив зіткнення з транспортним засобом FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 .

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.11.2019 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 , як власника автомобіля ВАЗ 211540-110-42, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_3 , на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.». Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження від 29.0.12020, матеріальний збиток завданий ОСОБА_2 внаслідок ДТП, вчиненої відповідачем ОСОБА_3 складає 111840,93 грн. Страхова компанія перерахувала на користь позивача частину суми страхового відшкодування у розмірі 95421,31 грн (матеріальний збиток відповідно до розрахунку страхового відшкодування складає 97421,31 грн, а розмір франшизи 2000,00 грн). Таким чином сума невиплаченого відшкодування на дату подання позову становить 19057,30 грн (у тому числі 2000,00 грн франшиза та 2637,60 грн витрати на проведення експертного товарознавчого дослідження ), які ОСОБА_2 і просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

07.07.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 37-38).

10.07.2020 ухвалою суду внесено виправлення описки до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.07.2020 по вказаній справі в частині зазначення дати судового засідання (а.с. 40).

Позивачем 22.09.2020 подано до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, проте за участю представника позивача за довіреністю Ілліної А. В. (а.с. 138).

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, надав відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив (а.с. 50-54, 106-112).

Представник позивача Ілліна А. В., що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача адвокат Мосейчук А. М., що діє на підставі ордеру, у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 10.08.2020, в якому зазначено, що ДТП сталася саме через ОСОБА_2 , оскільки останній здійснив екстрене гальмування, у зв`язку з раптовим обривом контактного проводу тролейбуса, через що відповідач на автомобілі 211540-110-42, д.н.з. НОМЕР_1 , також не встигнувши загальмувати, здійснив зіткнення з автомобілем позивача. Відповідачем у відзиві також зазначено, що долучений до матеріалів справи експертний висновок повинен розцінюватися як звіт суб`єкта оціночної діяльності, а тому він не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі. Зі змістом висновку відповідач також не погоджується та вказує, що вартість матеріального збитку завищена на 32921,88 грн, наводячи свої розрахунки та дослідження, і має складати 78919,05 грн, а тому ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» при виплаті страхового відшкодування , на думку відповідача, не тільки сплатило додаткові грошові кошти за пошкодження, які були завдані не її страховиком відповідачем у справі, а навіть при загальному визначенні матеріального збитку, - сума страхового відшкодування підлягає перерахунку та грошові кошти ОСОБА_2 від страхової компанії отримав безпідставно. Окрім того, на думку ОСОБА_3 , коло належних відповідачів має бути ширшим та необхідно долучити ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» в якості відповідача 2, КП «Тролейбусне депо № 2» в якості відповідача 3, оскільки страховою компанією переплачено позивачу страхову виплату, а контактний провід тролейбуса став причиною подальших зіткнень автомобілів (а.с. 50-54).

21.08.2020 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідач з одного боку не заперечує свою вину у ДТП 08.10.2019, оскільки постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.11.2019, якою притягнуто ОСОБА_3 до відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП, не була оскаржена в апеляційному порядку. Проте відповідач зараз задля уникнення відшкодування збитків, завданих майну позивача, наводить абсолютно вигадані доводи про нібито порушення позивачем ПДР, та спотворює обставини ДТП 08.10.2019. Щодо належності та допустимості висновку експертного автотоварознавчого дослідження, ОСОБА_2 зазначає, що такий висновок є належним та допустимим доказом у справі, тобто таким, що містить інформацію щодо предмета доказування, та таким, що підтверджує обставини справи, які, за законом, мають бути підтверджені лише певними засобами доказування і не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На спростування інформації, що викладена в даному письмовому доказі, відповідач жодних доказів суду не надав. Висновок складено та зокрема калькуляцію величини матеріального збитку визначено відповідно до вимог законодавства, а саме Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів в останній редакції від 21.10.2019. Враховуючи, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова не було встановлено факт того, що відповідач ОСОБА_3 неправомірно володів автомобілем ВАЗ 211540-110-42, д.н.з. НОМЕР_1 , під час скоєння ДТП 08.10.2019, його володіння забезпеченим транспортним засобом під час ДТП вважається правомірним. А тому даний позов подано до належного відповідача. Щодо належних відповідачів у справі, то ЦПК України не передбачено можливості та права для відповідача подавати клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів(а.с. 71-85).

01.09.2020 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що долучений до матеріалів справи висновок експертного товарознавчого дослідження не може бути розцінений як висновок експерта, а лише як звіт суб`єкта оціночної діяльності. Крім того, судовий експерт ОСОБА_5 не попереджений про кримінальну відповідальність, тобто не дотримані гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку. Також, відповідач повторно зазначає щодо неправильності визначення матеріального збитку, щодо визначення кола відповідачів у справі та щодо вини позивача у вказані ДТП, який здійснив екстрене гальмування у зв`язку з раптовим обривом контактного проводу тролейбуса, через що відповідач на автомобілі 211540-110-42, д.н.з. НОМЕР_1 , також не встигнувши загальмувати, здійснив зіткнення з автомобілем позивача (а.с. 106-112).

Ухвалою суду від 30.10.2020 , не виходячи до нарадчої кімнати, керуючись частинами 3,4,8ст. 83 ЦПК України, відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, поданих з пропуском встановленого законом строку та без надання підтвердження надсилання їх копій іншим учасникам справи.

Ухвалою суду від 30.10.2020 , не виходячи до нарадчої кімнати, керуючись ч.2 статті 78, ч.3 статті 91 ЦПК України, відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про виклик свідка.

Ухвалою суду від 30.10.2020 , не виходячи до нарадчої кімнати, керуючись статтею 51 ЦПК України, відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про долучення до участі у справі відповідача - КП Тролейбусне депо № 2 та відповідача - Товариство з додатковою відповідальністю "СК"Ю.ЕС.АЙ".

Ухвалою суду від 30.10.2020 , не виходячи до нарадчої кімнати, керуючись статтею 53 ЦПК України, відмовлено представнику відповідача у задоволенні необгрунтованого клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Харківську міську раду.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Судом встановлено, що ОСОБА_3 08.10.2019 о 05-50 годині, керуючи автомобілем ВАЗ 211540-110-42, д.н.з. НОМЕР_1 , по пров. Подільському, 17/1 у м. Харкові, на порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306), не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до постанови Червонозавдоського районного суду м. Харкова від 25.11.2019 по справі № 646/7332/19 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, а також стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн (а.с. 15).

Суд вважає безпідставними посилання відповідача у відзиві на порушення Правил дорожнього руху 08.10.2019 саме позивачем та як наслідок отримання механічних пошкоджень автомобіля FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_2 , оскільки постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.12.2019 по справі № 646/7327/19 було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 59-61).

Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 211540-110-42ВАЗ 211540-110-42, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_4 , яким керував ОСОБА_3 , на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08.10.2019, була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», що підтверджується полісом № АО/0646342 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 16)

Відповідно вказаного полісу сума франшизи складає 2000,00 грн, а сума страхового відшкодування за шкоду, завдану майну 100000,00 грн.

На замовлення позивача, 29.01.2020 експертом Харківського науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 22785, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди 08.10.2019, становить 111840,93 грн (а.с. 19-29).

Витрати на послуги експерта склали 2637,60 грн, які сплачені позивачем на розрахунковий рахунок ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса (а.с. 30).

Так, з листа ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», адресованого ОСОБА_2 , вбачається, що Страхова компанія прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 95421,31 грн, з урахуванням франшизи у розмірі 2000,00 грн та на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 17).

26.02.2020 Страховою компанією перераховано на рахунок ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 95421,31 грн (а.с. 18).

31.03.2020 представником позивача на адресу ОСОБА_3 направлено лист-претензію про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП 08.10.2019 у сумі 19057,30 грн (16419,70 грн (у т.ч. 2000 грн франшизи) + 2637,60 грн = 19057,30 грн; з яких 16419,70 грн (у т.ч. 2000 грн франшизи) сума матеріального збитку, непокритого страховою виплатою; 2637,60 грн витрати на проведення автотоварознавчої експертизи). Та надано термін на виплату вказаної суми відповідачеві у добровільному порядку протягом 30 днів з дня отримання вказаної претензії (а.с. 31-32, 33).

Однак, даний лист проігноровано відповідачем.

У відповідності до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами укладеного договору.

А згідно п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Положеннями статті 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку зобов`язаний сплати позивачеві відповідач, становить 19057,30 грн (16419,70 грн (у т.ч. 2000 грн франшизи) + 2637,60 грн = 19057,30 грн; з яких 16419,70 грн (у т.ч. 2000 грн франшизи) сума матеріального збитку, непокритого страховою виплатою; 2637,60 грн витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, тобто витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду).

Відповідно до ч.1 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України , доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Однак, у встановлений строк ні відповідачем, ні його представником жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування заперечень щодо позовних вимог до суду не надано.

Відповідно до частин 4, 5 статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ні відповідач, ні його представник - адвокат Мосейчук А.М. не зверталися до суду із заявою в порядку частини 4 ст. 83 ЦПК України. Крім того, представник відповідача, посилаючись на те, що , на його думку, експертне автотоварознавче дослідження № 22785 від 29.01.2020 , не є допустимим , належним доказом, не звертався до суду з клопотанням про призначення відповідної судової автотоварознавчої експертизи.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази , які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просив покласти понесені ним витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та підготовки до її розгляду, на відповідача ОСОБА_3 .

У відповідності до п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

15 червня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Корневи і партнери» в особі керуючого партнера Корневої О. С. та ОСОБА_2 укладено договір про надання правничої (правової) допомоги та Додаток № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги б/н від 15 червня 2020 року (а.с. 67, 125).

Також представником позивача надано копії рахунків № 1 від 22.06.2020 та № 2 від 20.08.2020, копії квитанцій від 30.06.2020 та 25.08.2020, копії актів виконаних робіт (наданих послуг) № 1 та № 2 Договору про надання правничої (правової) допомоги, з яких вбачається, що загальна сума наданих послуг склала 6600,00 грн, які сплачено позивачем (а.с. 126, 127, 128, 129, 130, 131).

Такі витрати на правову допомогу, суд вважає співмірними з наданими правовими послугами.

Відповідно до частин 5,6 статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні представником відповідача не було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поніс витрати щодо сплати за проведене експертне автотоварознавче дослідження на суму 2637,60 грн (а.с. 30).

З огляду на викладене, задовольняючи позов у повному обсязі і беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги та пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, на користь позивача ОСОБА_2 у розмірі 6600,00 грн та 2637,60 грн (які враховані позивачем в суму позовних вимог щодо відшкодування збитків завданих ДТП 08.10.2019) відповідно.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 судовий збір сплачений відповідно до квитанції № 11_12 від 02.07.2020 у сумі 840,80 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 19, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 353 ЦПК України, ст.ст. 16, 1166, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 19057 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят сім) грн 30 коп. на відшкодування збитків завданих ДТП 08.10.2019 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6600 (шість тисяч шістсот) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 03.11.2020.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк