Справа №173/1562/20
Провадження №2/173/723/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровська бюро технічної інвентаризації» Литвинова Лариса Михайлівна про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

11.09.2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності до відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровська бюро технічної інвентаризації» Литвинова Л.М.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадженні без виклику сторін на 28.10.2020 року

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось в відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок садибного типу з відповідними будівлями і спорудами на земельній ділянці 0.1728 га., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Припинити право спільної часткової власності його і ОСОБА_2 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав двом співвласникам: ОСОБА_3 2/5 частини (свідоцтво про право власності видане 30.10.1986 року Верхньодніпровською міською радою рішення № 306 від 20.10.1986 року) та ОСОБА_2 3/5 частини (свідоцтво про право власності видане 30.10.1986 року Верхньодніпровською міською радою рішення № 306 від 20.10.1986 року).

Після смерті ОСОБА_3 , спадщину на 2/5 частини житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 отримав ОСОБА_4 .

27.08.2015 року Пушкарівською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області винесене рішення № 19 про затвердження адресної орієнтації будинку ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 без врахування, що будинок знаходиться в дольовому співвідношенні з ОСОБА_2

ОСОБА_3 , 10.11.1997 року отримала Державний акт про право приватної власності на землю, розміром 0.1728 га., для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_2 .

05.10.2015 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки після померлого ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

06.11.2018 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки після померлого ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1

05.10.2015 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини житлового будинку садибного типу за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 .

06.11.2018 року він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що неможливо встановити на яке саме майно частку чи ціле і на яку адресу необхідно видати свідоцтво про право на спадщину.

23.05.2019 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області було визнане право власності в порядку спадкування за ним на 2/10 частки домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 .

Таким чином за ним визнане право власності на 2/5 частини житлового садибного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому на земельну ділянку розміром 0.1728 га кадастровий номер :02:014:0002 за тією ж адресою.

Частка 2/5 частини житлового будинку садибного типу є фактично окремим об`єктом за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт має окремий вихід та земельну ділянку в приватній власності розміром 0.1728 га та окрему поштову адресу, проте документально продовжує перебувати в частковій спільній власності за адресою: АДРЕСА_3 , що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог: представник КП «Верхньодніпровське БТІ» і Литвинова Л.М., письмових пояснень на позовну заяву не надала.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_3 належав двом співвласникам: ОСОБА_3 2/5 частини (свідоцтво про право власності видане 30.10.1986 року Верхньодніпровською міською радою рішення № 306 від 20.10.1986 року) та ОСОБА_2 3/5 частини (свідоцтво про право власності видане 30.10.1986 року Верхньодніпровською міською радою рішення № 306 від 20.10.1986 року).

Після смерті ОСОБА_3 , спадщину на 2/5 частини житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 отримав ОСОБА_4

27.08.2015 року Пушкарівською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області винесене рішення № 19 про затвердження адресної орієнтації будинку ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 без врахування, що будинок знаходиться в дольовому співвідношенні з ОСОБА_2

ОСОБА_3 10.11.1997 року отримала Державний акт про право приватної власності на землю, розміром 0.1728 га., для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_2 .

05.10.2015 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки після померлого ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

06.11.2018 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки після померлого ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1

05.10.2015 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини житлового будинку садибного типу за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 .

06.11.2018 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що неможливо встановити на яке саме майно частку чи ціле і на яку адресу необхідно видати свідоцтво про право на спадщину.

23.05.2019 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області було визнане право власності в порядку спадкування за ним на 2/10 частки домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 .

Таким чином за ним визнане право власності на 2/5 частини житлового садибного будинку за адресою: АДРЕСА_3 та в цілому на земельну ділянку розміром 0.1728 га кадастровий номер :02:014:0002 за тією ж адресою.

Частка 2/5 частини житлового будинку садибного типу є фактично окремим об`єктом за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт має окремий вихід та земельну ділянку в приватній власності розміром 0.1728 га та окрему поштову адресу, проте документально продовжує перебувати в частковій спільній власності за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що у позивача виникло право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 року в порядку спадкування після смерті батька , тобто на законних підставах.

Домоволодінню позивача на даний присвоєна адреса як самостійному об`єкту. Дане домоволодіння розташоване на приватизованій земельній ділянці розміром 0.1728 га кадастровий номер :02:014:0002, проте на даний час залишається невизначеним статус домоволодіння як частки і цілого.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1,3 ст. 364 ЦК України - Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Оскільки на час розгляду справи об`єкт нерухомості, який належить позивачеві має окремий вихід та земельну ділянку в приватній власності розміром 0.1728 га та окрему поштову адресу. Відповідно до інформаційних довідок наданих КП «Верхньодніпровське БТІ» житлові приміщення позивача і третьої особи ОСОБА_2 , фактично є самостійними об`єктами нерухомості. Проте домоволодіння позивача документально продовжує перебувати в частковій спільній власності за адресою: АДРЕСА_3 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому права іншого співвласника будинку не будуть порушеними, так як на даний час фактично кожному із співвласників належить на праві власності окремий об`єкт нерухомості із самостійною адресою.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровська бюро технічної інвентаризації» Литвинова Лариса Михайлівна про визнання права власності - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 , право власності в цілому на житловий будинок садибного типу з відповідними будівлями і спорудами на земельній ділянці 0.1728 га., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1

Витрати по сплаті судового збору в сумі по 840.80 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.10.2020 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР : 03.11.2020 року

Дата набрання законної сили: 28.11.2020 року