Справа № 199/4004/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: Скрипник О.Г.

секретарі Остапенко А.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

представник третьої особи: Юрашко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, треті особи: Комунальний заклад соціального захисту центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради, Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про поновлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, треті особи: Комунальний заклад соціального захисту центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради, Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про поновлення батьківських прав.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2013 року по справі № 199/10542/13-ц за позовом ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначає, що на той час мала складні життєві обставини та не приділяла уваги вихованню дитини, вихованням сина займалась її мати, тобто бабуся дитини.

Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради від 15.11.2013 року № 276/1 мати позивачки ОСОБА_3 було призначено опікуном.

За станом здоров`я та через похилий вік, ОСОБА_3 було важко виконувати обов`язки опікуна і тому за її заявою рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради від 19.10.2018 року за № 214 її було звільнено від повноважень опікуна відносно сина позивачки ОСОБА_4 та дитину направлено до державного дитячого.

У період з 25.10.2018 року по 28.11.2019 року син позивачки ОСОБА_4 перебував в КЗСЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ДМР.

28.11.2019 року ОСОБА_4 був переведений до КЗСД «Центр соціальної підтримки дітей» ДМР де перебуває до теперішнього часу.

ОСОБА_1 посилається на те, що на даний час зникли обставини, які були підставою для позбавлення її батьківських прав і вона має можливість та бажання виконувати батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина, в даний час має постійну роботу, постійно навідує сина в комунальному закладі, купує одяг солодощі, фрукти, засоби гігієни.

На початку 2014 року позивачка створила сім`ю з ОСОБА_5 , та перебуває з ним у цивільному шлюбі дотепер. Проживає в будинку який належить її співмешканцю та його матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , життєві обставини позивачки значно покращились, має стабільну сім`ю. Будинок складається з п`яти кімнат, три з яких житлові. Позивачка вказує на те, що її син матиме особисту облаштовану усім необхідним окрему кімнату.

ОСОБА_1 зазначає, що на цей час вона поновила свій моральний та матеріальний стан, стала спілкуватися з матір`ю, має намір і в подальшому вести відповідний нормам закону спосіб життя. Вона остаточно зрозуміла що родина та дитина, є найважливішим в її житті. В подальшому після переосмислення життєвих цінностей за будь яких життєвих обставин вона бажає бути гідною матір`ю своїй дитині у зв`язку з чим просить суд поновити її батьківські права щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Комунального закладу соціального захисту центру соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради Юрашко В.П. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, підтримав позовні вимоги та просив слухати справу у його відсутність про, що надав заяву.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі", враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою позбавлення батьківських прав стало неналежне виконання позивачем своїх батьківських обов`язків по вихованню свого сина.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 2014 року перебуває у шлюбно-сімейних стосунках без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , вони проживають у будинку, що належить його матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок складається з п`яти кімнат, три з яких житлові, де син позивачки ОСОБА_4 матиме особисту облаштовану усім необхідним окрему кімнату.

Згідно висновку органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради про доцільність поновлення батьківських прав ОСОБА_1 , 1983 р.н., відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що поновлення батьківських прав є доцільним та не суперечить інтересам дитини.

Із довідки комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежносте зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради» вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходится.

Відповідно медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 03.03.2020 року серія 10ААЄ №778489 психіатричні протипоказання до виконання встановлення усиновлення, опіки (піклування) над неповнолітніми дітьми відсутні.

Згідно довідки-характеристики з Фермерського господарства «БАХУС» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період роботи на посаді комірника з 11 листопада 2019 року зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, успішно справляється зі своїми посадовими обов`язками. У спілкуванні з колегами доброзичлива та привітна. За характером витримана, сторониться конфліктних ситуацій.

Також ОСОБА_1 характеризується з позитивного боку за своїм місцем проживання АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" N 2402-III від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відтак, судом не здобуто доказів, що поновлення позивача в батьківських правах відносно малолітнього сина буде суперечити його інтересам.

Суд також бере до уваги, при винесенні рішення, висновок органу опіки та піклування про доцільність поновлення батьківських прав ОСОБА_1 , щодо малолітнього сина, оскільки такий ґрунтується на вимогах закону, є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ньому обставинах.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що обставини, які були підставою для позбавлення позивача батьківських прав суттєво змінилися, остання здатна та має бажання виконувати свої обов`язки обов`язки по вихованню та утриманню сина, а також змінила своє ставлення до нього, тому її слід поновити в батьківських правах відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а порушене право позивача захисту в судовому порядку, шляхом поновлення батьківських прав

На стягненні судових витрат позивач не наполягала.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 169 СК України, п. 19 ППВСУ N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" N 2402-III від 26 квітня 2001 року, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 247, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, треті особи: Комунальний заклад соціального захисту центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради, Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про поновлення батьківських прав, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , в батьківських правах відносно неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г. Скрипник