З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 листопада 2020 року
Справа № 521/6052/20
Провадження № 2/521/2378/20
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Погрібної Н.М.,
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»
Представник - Кипаренко Неллі Юріївна
Представник - Алексашкіна С.В.
Відповідач - ОСОБА_1 ,
Відповідач - ОСОБА_2 ,
Відповідач - ОСОБА_3 ,
Відповідач - ОСОБА_4 ,
Відповідач - ОСОБА_5 ,
Відповідач - ОСОБА_6 , від імені якого діє Акопян Христина Рубинівна
Третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради
Представник - Петрікєєв Борис Борисович
Третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради
Представник - Нікандрова Юлія Юріївна
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , від імені якого діє ОСОБА_5 , третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку місця проживання, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , від імені якого діє ОСОБА_5 , третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, за яким просить усунути перешкоди у користуванні власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням - двокімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 26,5 кв. м., загальною площею 60.3 кв. м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 - колишнього власника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та членів його родини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також піднаймача ОСОБА_5 та члена її родини (сина) ОСОБА_6 та зняти з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фізичних осіб: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), посилаючись на такі обставини.
31 травня 2019 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП», у відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та умов п. п. 4.1. Іпотечного договору, направлено на адресу ОСОБА_1 (позичальник та іпотекодавець) письмову вимогу за № 132 про усунення порушень кредитного договору та виконання боргових зобов`язання, тобто повернути заборгованість за кредитом - 357257,02 (триста п`ятдесят сім тисяч двісті п`ятдесят сім доларів США 02 цента), що еквівалентно 9532823,39 (дев`яти мільйонам п`ятистам тридцяти двом тисячам вісімсот двадцяти трьом гривням 39 копійкам) та 38577528,48 грн. (тридцять вісім мільйонів п`ятсот сімдесят сім тисяч п`ятсот двадцять вісім гривень 48 копійок) гривень. У зв`язку з невиконанням боржником письмової вимоги Іпотекодержателя від 31.05.2019 року № 132 про усунення порушення основного зобов`язання за кредитним договором та погашення заборгованості, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» задовольнило свої вимоги за рахунок іпотечного майна та зареєструвало право власності на вищезазначене нерухоме манно, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 27 листопада 2019 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» набуло право власності на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 26,5 кв. м., загальною площею 60,3 кв. м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 191151372 від 02.12.2019 року. Сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови.
Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, зі змісту листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради за № 2039/01-02-10 від 31.06.2019 року, наданого у відповідь на запит приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., у житловому приміщенні зареєстровано шість осіб: 1) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 25 лютого 2009 року; 2) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 17 січня 2009 року; 3) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 17 січня 2009 року; 4) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 14 квітня 2008 року; 5) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - піднаймач, зареєстрований з 06 жовтня 2012 року; 6) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - син піднаймача, зареєстрований з 06 жовтня 2012 року. Таким чином, на час розгляду справи відповідачі є такими, що втратили право користування даним приміщенням в зв`язку з припиненням права власності, не будучи членами сім`ї нового власника та без наявності згоди нового власника не мають відповідних правових підстав для користування спірною квартирою, оскільки він є саме власністю позивача і він наділений правом розпоряджатися цим майном. Право членів сім`ї власника жилого приміщення користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на спірне житло в особи, членами сім`ї якої вони є, а відповідно із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Оскільки квартира є власністю позивача він наділений правом розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Станом на момент укладення іпотечного договору, на підставі якого право власності на квартиру перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», будь-які треті особи не мали жодних прав на предмет іпотеки, що підтверджено умовами іпотечного договору. Право користування квартирою членів сім`ї його колишнього власника припинено внаслідок припинення права власності ОСОБА_1 на це житло. Оскільки згідно з викладеними обставинами справи малолітня дитина не мала прав на спірну квартиру під час передачі її в іпотеку банку, то й не має порушення її права на житло. А право користування малолітньою дитиною спірною квартирою припинено внаслідок переходу права власності на житло до нового власника на підставі іпотечного договору, який укладено ОСОБА_1 , як іпотекодавцем.
Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просили ухвалити рішення враховуючи інтереси неповнолітніх та малолітніх осіб.
Третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради просили ухвалити рішення враховуючи інтереси неповнолітніх та малолітніх осіб.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , від імені якого діє ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів.
В забезпечення вищевказаного кредитного договору було укладено іпотечний договір, посвідчений 19.04.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В., за реєстровим № 685, відповідно до якого, ОСОБА_1 передав в іпотеку ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 26,5 кв. м., загальною площею 60,3 кв. м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 .
Передане в іпотеку нерухоме майно було власністю Іпотекодавця на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. 13.04.2007 року, за реєстровим № 612, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві '"Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" 17 квітня 2007 року за № 3108, кн. № 33 допк - 192.
30 травня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (Первісний кредитор) та ПАТ «ОКСІ БАНК» був укладений договір відступлення права вимоги, та договір про відступлення права вимоги та договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. і зареєстрований у реєстрі під № 1022.
В подальшому, між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» (Новий кредитор) було укладено Договір відступлення права вимоги від 30 травня 2019 року, згідно до умов якого ПАТ «ОКСІ» передав (відступив), а Новий кредитор прийняв всі права вимоги до ОСОБА_1 .
Також до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» на підставі ст. 27 Закону України «Про заставу» перейшли права, які забезпечують зобов`язання Боржника за основним договором, а саме: за іпотечним договором від 19.04.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В., і зареєстрованим в реєстрі за № 685, та укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , про що між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» був укладений окремий правочин - договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30 травня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. і зареєстрований у реєстрі під № 1023.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.
Згідно умов договору відступлення права вимоги (пункт 2.2 договору) до Заявника перейшли права вимоги до боржників в повному обсязі.
Про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно було внесені відповідні записи, які внесли зміни до попереднього запису про іпотеку, а саме додано нового іпотекодержателя: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП».
Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статей 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Позичальник належним чином умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» звернувся до іпотекодавця - ОСОБА_1 з письмовою вимогою про усунення порушення грошових зобов`язань та погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до умов п. п. 3.1.5. іпотечного договору, у випадку невиконання інотекодавцем зобов`язань та/або за Кредитним договором іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 3.1.4. пункту 3.1. цього договору. Порядок такого способу задоволення визначається пунктом 4 цього договору.
Згідно п. п. 4.1. іпотечного договору, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
У підпункті 4.5. іпотечного договору зазначено, що у випадку невиконання інотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або кредитним договором у встановлений інотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Це застереження згідно ст. ст. 36, 37 Закону України "Про іпотеку" вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя. який є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом.
Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
31 травня 2019 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП», у відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та умов п. п. 4.1. Іпотечного договору, направлено на адресу ОСОБА_1 (позичальник та іпотекодавець) письмову вимогу за № 132 про усунення порушень кредитного договору та виконання боргових зобов`язання, тобто повернути заборгованість за кредитом - 357257,02 (триста п`ятдесят сім тисяч двісті п`ятдесят сім доларів США 02 цента), що еквівалентно 9532823,39 (дев`яти мільйонам п`ятистам тридцяти двом тисячам вісімсот двадцяти трьом гривням 39 копійкам) та 38577528,48 грн. (тридцять вісім мільйонів п`ятсот сімдесят сім тисяч п`ятсот двадцять вісім гривень 48 копійок) гривень.
У зв`язку з невиконанням боржником письмової вимоги Іпотекодержателя від 31.05.2019 року № 132 про усунення порушення основного зобов`язання за кредитним договором та погашення заборгованості, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» задовольнило свої вимоги за рахунок іпотечного майна та зареєструвало право власності на вищезазначене нерухоме манно, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
27 листопада 2019 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» набуло право власності на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 26,5 кв. м., загальною площею 60,3 кв. м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 191151372 від 02.12.2019 року.
В порядку ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Тобто сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови.
Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Указані положення кореспондуються із нормами частини першою статті 321 ЦК України, тому ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Зазначені вище положення вітчизняного законодавства повністю відповідають захисту права власності, яке гарантується статтею 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства і згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України повинні застосовуватись при вирішенні справ судами.
Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991р. у справі "Пайн Белей Девелопменте ЛТД" та інші проти Ірландії" та у справі від 20.11.1995 р. "Прессе Компанія Навієра СА" проти Бельгії", в яких розкрито зміст захисту права власності, зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховує позивач, користуючись належним чином своїми об`єктами приватної власності, були порушені.
В силу п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідно до наданих доказів, а саме зі змісту листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради за № 2039/01-02-10 від 31.06.2019 року, наданого у відповідь на запит приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., у житловому приміщенні зареєстровано шість осіб: 1) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 25 лютого 2009 року; 2) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 17 січня 2009 року; 3) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 17 січня 2009 року; 4) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 14 квітня 2008 року; 5) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - піднаймач, зареєстрований з 06 жовтня 2012 року; 6) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - син піднаймача, зареєстрований з 06 жовтня 2012 року.
Відповідно до п. п. 3.3.4. Іпотечного договору Іпотекодавець зобов`язаний не обтяжувати предмет іпотеки зобов`язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати в наступну заставу тощо).
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
Відповідно до п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України зрозгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
За позовами власників житлових будинків або квартир про усунення перешкод у користуванні цією власністю застосовується як спосіб захисту права власності зняття з реєстрації місця проживання в цих житлових приміщеннях колишніх членів сім`ї їх власника або інших осіб, що відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб.
Згідно зі ст. 7 цього Закону цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, згідно із Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право проживання. Тому за відсутності заяви самої особи, необхідним є отримання рішення суду про визнання його таким, що втратив право користування приміщенням.
Відповідно до статті 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно. їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 05.11.2014 у справі № 6-158цс14, від 16.11.2016 у справі № 6-709цс16.
Відповідно, з втратою права власності, відповідачі втратили і право користування спірною квартирою, незалежно від наявної реєстрації їх місця проживання.
Таким чином, на час розгляду справи відповідачі є такими, що втратили право користування даним приміщенням в зв`язку з припиненням права власності, не будучи членами сім`ї нового власника та без наявності згоди нового власника не мають відповідних правових підстав для користування спірною квартирою, оскільки він є саме власністю позивача і він наділений правом розпоряджатися цим майном.
Право членів сім`ї власника жилого приміщення користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на спірне житло в особи, членами сім`ї якої вони є, а відповідно із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Оскільки квартира є власністю позивача він наділений правом розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимим є зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів.
Частиною третьою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.
Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, у тому числі й відмовлятися від майнових прав дитини (пункт 3 частини другої статті 177 СК України).
Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.
Отже у разі вчинення правочину щодо нерухомого майна (договір іпотеки), право власності на яке або право користування яким мають діти, попередня згода органу опіки та піклування є обов`язковою.
Станом на момент укладення іпотечного договору, на підставі якого право власності на квартиру перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», будь-які треті особи не мали жодних прав на предмет іпотеки, що підтверджено умовами іпотечного договору. Право користування квартирою членів сім`ї його колишнього власника припинено внаслідок припинення права власності ОСОБА_1 на це житло.
Оскільки згідно з викладеними обставинами справи малолітня дитина не мала прав на спірну квартиру під час передачі її в іпотеку банку, то й не має порушення її права на житло. А право користування малолітньою дитиною спірною квартирою припинено внаслідок переходу права власності на житло до нового власника на підставі іпотечного договору, який укладено ОСОБА_1 , як іпотекодавцем.
Згідно з частиною четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 11, 16, 328, 334, 346, 383, 391, 405, 512, 514, 575, 589 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 280 - 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, СУД -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , від імені якого діє ОСОБА_5 , третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку місця проживання - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням - двокімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 26,5 кв. м., загальною площею 60.3 кв. м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 - колишнього власника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та членів його родини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також піднаймача ОСОБА_5 та члена її родини (сина) ОСОБА_6 та зняти з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фізичних осіб: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 02 листопада 2020 року.

СУДДЯ: Гуревський В.К.