Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1704/20

Номер провадження: 2/511/560/20

26 жовтня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря - Ніколас С.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката - Панчошенко О.В.

розлянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності по праву спадкування за законом на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 4,6 умовних кадастрових га, вартістю 21344 грн., з цільовим призначенням земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель КСП ім. Котовського Роздільнянського району Одеської області, що розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, серії ОД № 0289256, виданий 29.12.1997 року на підставі рішення Роздільнянської РДА Одеської області від 16.07.1997 року № 383-р., зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29.12.1997 року, на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 4,6 умовних кадастрових га, належне їй на підставі сертифікату серії ОД № 0289256, виданого 29.12.1997 року на підставі рішення Роздільнянської РДА Одеської області від 16.07.1997 року № 383-р. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері.

Вважає, що він прийняв спадщину відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року, так як фактично вступив в управління спадковим майном, тому що був зареєстрований та проживав разом з матір`ю по АДРЕСА_1 .

В установленому законом порядку він звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було винесено постанову про відмову в видачі йому свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, в зв`язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Йому було рекомендовано звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали, суду ОСОБА_1 пояснив, що у нього відсутній оригінал сертифікату на підставі якого його матері належало право на земельну часту (пай), він втрачений при пожарі. Однак належність матері вказаної земельної частки підтверджується даними Відділу Держгеокадастру у Роздільнянському районі Одеської області. Окрім того, сертифікат було видано матері на прізвище - " ОСОБА_4 ", так як в документах, що посвідчували її особу на час отримання нею сертифікату, було вказано її прізвище після вступу в шлюб - " ОСОБА_4 ", тоді як згідно свідоцтва про шлюб її прізвище було " ОСОБА_5 ". Відповідні виправлення до актового запису про шлюб були внесені лише в 2020 році. Тому нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на право на земельну частку після смерті матері та рекомендовано звернутися до суду. На час смерті матері він був зареєстрований та постійно проживав разом з нею, тому фактично вступив в управління спадковим майном та прийняв спадщину після смерті матері.

Представник відповідача - Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати у його відсутність.

Оскільки відповідач визнав позов повністю, то суд вважає за можливе ухвалити рішення по даній справі в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України.

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 07.05.2020 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 24 від 17.08.1999 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №2 від 10.09.2020 року. ЇЇ прізвище після вступу в шлюб помилково вказано в свідоцтві про шлюб як " ОСОБА_4 " . Ця помилка була виправлена в актовому записі про шлюб лише 20.05.2020 року, шляхом внесення відповідних змін, з вказаного актового запису встановлено, що до актового запису було внесено зміни, згідно яких їх прізвище померлої змінено зі « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». (а.с.62)

Далі судом встановлено, що КСП ім. Котовського одержало Державний акт про право власності на землю серії ОД № 20-16, і ОСОБА_3 , прізвище якої на той час було " ОСОБА_4 " як член названого колективного сільськогосподарського підприємства, була включена в список громадян під № 155 членів КСП ім. Котовського Роздільнянського району Одеської області, який є додатком до державного акту про право власності на землю серії ОД № 20-16, та який надав їй право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай). (а.с.20)

Факт отримання ОСОБА_3 сертифікакту про право вланості на земельну частку (пай) в землях КСП ім.Котовського підтврджується:

- довідкою відділу у Роздільнянському районі Держгеокадастру в Одеській області від 21.09.2020 року, згідно якої у Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та других примірників державних актів, договорів оренди земельної ділянки станом на 31.12.2012 року Державний акт власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 не зареєстровано. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) на території КСП ім. Котовського за але за ОСОБА_2 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0289256 від 29.12.1997 року, яка розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. (а.с. 23)

- довідкою Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 925 від 15.09.2020 року, згідно якої земельний пай ОСОБА_3 (згідно протоколу - розподілу), розташований на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, на полі № НОМЕР_2 , земельна ділянка № НОМЕР_3 , площа 3,82 га, в натурі не виділявся, державний акт на вказану земельну ділянку не видавався.(а.с.19)

Також судом встановлено, що чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим повторно 26.05.2020 року Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №22 від 07.07.1995 року. (а.с.28)

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 були її сини: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 15.10.1968 року Олексіївською сільською радою Котовського району Одеської області, а також ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті по АДРЕСА_1 , разом з нею на час смерті був зареєстрований ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , що довідкою Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №1097 від 01.10.2020 року.. (а.с.69)

Син ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 02.04.2002 ороку Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №32. (а.с.27)

Позивач - син ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса заявою про прийняття спадщини. На підставі якої було заведено спадкову справу № 49/2020, наявну в матеріалах справи. (39)

Однак нотаріусом було винесено постанову від 10.09.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с.66)

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Дані спірні правовідносини виникли та існували протягом дії Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року та Цивільного кодексу України в редакції 2004 року.

Так спадкодавець ОСОБА_3 померла в той час, коли в Україні діяв ЦК 1963 року, відповідно до даних правовідносин належить застосовувати норми щодо відкриття та прийнтяття спадщини цього кодексу.

Так відповідно до статті 548 ЦК України (в редакції 1963 року) було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) однією з дій, що свідчить про прийняття спадщини, а саме визнається, що спадкоємець прийняв спадщину є фактичний вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.392 ЦК України 2004 року власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Так судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 4,6 га в умовних кадастрових гектарах КСП ім. Котовського, розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0289256 від 29.12.1997 року.

Наданими по справі доказами підтврджено, що до 20 травня 2020 року прізвище померлої ОСОБА_3 було - " ОСОБА_4 ", відповідно всі правостановлюючі документи, які вона отримала при житті, в тому числі і сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0289256 від 29.12.1997 року були видані на прізвище - " ОСОБА_4 ".

Таким чином судом встановлено факт належності на праві власності ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) в землях КСП ім. Котовського і факт належностісертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0289256 від 29.12.1997 року, яка розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, виданого на ім"я "ОСОБА_2". (а.с. 23)

Оскільки ОСОБА_3 за життя заповіту не склала, то має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги, відповідно до ст. 529 ЦК України (ред.1963 року) після смерті ОСОБА_3 були її сини - ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . До нотаріуса ОСОБА_8 з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався і помер в 2002 році.

Суд вважає, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_9 є її син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном, у відповідності до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), яка була чинна на час відкриття спадщини.

Нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року було передбачено певні дії, які б свідчили про прийняття спадщини.

Суд вважає, що ОСОБА_1 в даному випадку вступив в управління спадковим майном, так як згідно довідки проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на день її смерті, а тому за ним належить визнати право власності по праву спадкування за законом на право на земельну часту (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Котовського с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ОД №0289256, виданого 29.12.1997 року.

Грошова оцінка предмету спадщини становить 21344 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.529, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року , ст. 392 ЦК України в редакції 2004 року та керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності по праву спадкування за законом на земельну частку (пай), - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ОД №0289256, виданого 29.12.1997 року року на підставі рішення Роздільнянської районної державної адміністрації від 16.07.1997 року за №383-р на ім`я - ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності по праву спадкування за законом на право на земельну часту (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Котовського с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ОД №0289256, виданого 29.12.1997 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук