Єдиний унікальний номер №243/5065/20
Номер провадження №4-с/243/29/2020
УХВАЛА

Іменем України

«29» жовтня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Дюміної Н.О.,

за участі:

секретаря судового засідання Прилуцької А.В.,

заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

представника Слов`янського

міськрайонного відділу ДВС Нагорного Є.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Слов`янську цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , за участі державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Донецькій області Терехової Альони Сергіївни, ОСОБА_1 про визнання протиправними дій державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2020 року ОСОБА_2 в інтересах якої діє Алешкова Н.В. звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Терехової А.С., посилаючись на наступне. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 2002 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј з усіх видів його заробітної плати, з 10 червня 2002 року до досягнення дитиною повноліття. 03 серпня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було видано дублікат виконавчого листа на виконання рішення суду від 2002 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Вказаний виконавчий лист було направлено до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, було відкрито виконавче провадження № 52206455.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2019 року було змінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з ОСОБА_4 на ОСОБА_2

02 грудня 2019 року державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління юстиції у Донецькій області (м.Харків) Тереховою А.С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду за заявою ОСОБА_4 , знято тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 з України, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Про вищевказану постанову ОСОБА_2 стало відомо, лише після того, як її адвокатом Алешковою А.О. було направлено запит до виконавчої служби та отримано на нього відповідь.

Скаржник вважає таку постанову державного виконавця незаконною, оскільки державному виконавцю було відомо про заміну сторони виконавчого провадження, в матеріалах виконавчого провадження міститься заява ОСОБА_2 про перерахування грошових коштів на її рахунок, а не на рахунок матері ОСОБА_4 у зв`язку з їхнім мешканням окремо.

Також вважає, що начальник Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Донецькій області (м. Харків) надавав відповідь на адвокатський запит не ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження.

Зазначила, що державний виконавець Терехова А.С. не мала права виносити постанову про закінчення виконавчого провадження, не переконавшись у відсутності боргу зі сплати аліментів. Вважає дії державного виконавця та начальника ДВС незаконними та просить визнати дії державного виконавця та начальника ДВС протиправними, скасувати постанову державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Донецькій області (м. Харків) ВП № 52206455 від 02 грудня 2019 року. Зобов`язати начальника Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Донецькій області (м. Харків) вирішити питання щодо відкриття виконавчого провадження, щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 03 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 28 липня 2020 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено первісного стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_4 .

До судового засідання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 не з`явилася, надала заяву, в якій просила визнати поважними причини її неявки до судового засідання, оскільки вона перебуває у відрядженні у іншому місті у зв`язку з розглядом кримінальної справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

ОСОБА_3 , як на підставу відкладення судового засідання, посилається на перебування у відрядженні у іншому місті у зв`язку з розглядом кримінальної справи, однак ніяких доказів на підтвердження вказаних обставин до своєї заяви не додає, у зв`язку з чим суд визнає вказану причину відкладення неповажною та вважає за можливе розглянути скаргу за відстуності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Донецькій області (м. Харків) Нагорний Є.О., який діє на підставі довіреності у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, вказав що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є законною та вмотивованою. Надав для дослідження суду матеріали виконавчого провадження.

Заінтересована особа ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги ОСОБА_2 підтримала, просила скасувати постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження. У судовому засіданні 10 вересня 2020 року пояснила, що дійсно 02 грудня 2019 року вона написала державному виконавцю заяву що не має претензій до ОСОБА_1 щодо виплати аліментів за період з дня подання заяви по день повноліття дитини. При написанні вказаної заяви вона мала на увазі, що пише заяву про відсутність претензій за період з 2014 рік по 2018 рік, вказану заяву вона писала під диктовку адвоката. Грошей вона не отримувала.

Зацікавлена особа ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, надав відзив, в якому зазначив, що з 2002 року аліменти на користь ОСОБА_4 сплачувались ним у розмірі значно більшому від призначеного судом. 03 лютого 2019 року ОСОБА_4 разом з ним здійснила розрахунок всіх нарахованих та сплачених аліментів, з чого вони дізналися, що має місце значна переплата у декілька десятків тисяч гривень, що стало підставою для написання ОСОБА_4 розписки про отримання аліментів у повному обсязі до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 липня 2020 року він отримав ухвалу суду про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 243/5859/16-ц згідно якої сторону виконавчого провадження зі стягнення з нього аліментів було замінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 22 липня 2020 року ним було подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження.

Також у судовому засіданні у якості свідка була допитана ОСОБА_5 , яка пояснила, що 18 травня 2020 року вона звільнилася з посади державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), також вказала, що їй було відомо що судом розглядається заява ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у спірному виконавчому провадженні, та що у жовтні 2019 року було винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 . На питання суду, якщо їй було відомо про заміну стягувача у виконавчому провадженні, чому 02 грудня 2019 року нею було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за заявою ОСОБА_4 відповіла, що нічого не пам`ятає. Також пояснила, що їй було відомо, що ОСОБА_4 всю суму заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 не отримала, ОСОБА_4 просто простила борг ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Як встановлено судом, на виконанні у Слов`янському міськрайонному відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 52206455, яке було відкрите 15 вересня 2016 року на підставі дублікату виконавчого листа № 6/243/222/2016 від 12 вересня 2016 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 щомісячно у розмірі ј частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, стягнення проводити починаючи з 01 січня 2014 року.

ОСОБА_2 26 лютого 2019 року на адресу Слов`янського міськрайонного відділу ВДВС було направлено заяву, в якій остання повідомила розрахунковий рахунок на який просила перераховувати стягувані з ОСОБА_1 аліменти на її користь (а.с.75).

З довідки розрахунку, наданого начальником відділу Слов`янського міськрайонного ВДВС від 10 липня 2019 року, вбачається, що за період сплати аліментів з 01 січня 2014 року по 30 червня 2019 року на виконання виконавчого листа № 6/243/222/2016, який видано на виконання рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_2 аліменти нараховані у розмірі 69 756,12 грн та сплачені у розмірі 18 361,67 грн. Заборгованість на 01 липня 2019 року складає 51 394,45 грн (а.с.73-74).

З постанови державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Терехової А.С. від 02 грудня 2019 року, вбачається, що ВП № 52206455 було закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення згідно виконавчого провадження. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с.68-69).

З заяви ОСОБА_4 від 02 грудня 2019 року яка була подана начальнику Слов`янського міськрайонного відділу ДВС вбачається, що ОСОБА_4 претензій до ОСОБА_1 по виплаті аліментів за період з дня подання заяви по день повноліття дитини до боржника не має (а.с.90).

З розписки ОСОБА_4 вбачається, що вона отримала в повному обсязі аліменти за весь період стягнення з 10 червня 2002 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 по виконавчому листу, виданому Слов`янським міськрайонним судом Донецької області на підставі рішення суду від 2002 року. Претензій до виплати та розміру виплачених аліментів не має. Бухгалтерію заводу «СКМЗ» просить припинити примусове стягнення аліментів за вищевказаним виконавчим листом (а.с.91).

В судовому засіданні ОСОБА_4 показала, що дійсно вона писала таку розписку, однак помилилась щодо її змісту, оскільки мала на увазі лише період до 2014 року, за який вона не має претензій з виплати аліменти, отримала їх в повному обсязі. Суд приймає до уваги такі пояснення ОСОБА_4 , вважає їх такими, що відповідають об`єктивній дійсності.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 179 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 4 ст. 442 ЦПК України, встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Як вбачається з ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2019 року, провадження № 6/243/188/2019, було задоволено заяву ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та замінено сторону виконавчого провадження стягувача ОСОБА_4 , на стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52206455, яке проводиться на підставі дубліката виконавчого листа № 6/243/222/2016, виданого 12 вересня 2016 року на підставі постанови Місцевого суду Слов`янського району Донецької області від 27 червня 2002 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.53-54).

Судові повістки у справі № 6/243/188/2019 направлялися на адресу Слов`янського ВДВС ГТУ Ю у Донецькій області та були доведені до відома державного виконавця Техрехової А.О., про що свідчить вхідний штамп на повістці з датою 29 липня 2019 року та резолюція на повістці « ОСОБА_6 » (а.с.135).

Ухвала суду від 09 жовтня 2019 року, про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні № 52206455 з ОСОБА_4 , на стягувача ОСОБА_2 була отримана Слов`янським міським відділом ДВС 22 жовтня 2019 року та резолюцією розписана до виконання ОСОБА_5 (а.с.137).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 зазначеного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

За змістом ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Виходячи зі змісту наведених норм, при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець повинен з`ясувати питання про те, чи дійсно рішення суду фактично виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Таким чином судом встановлено, що державному виконавцю було достовірно відомо про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні № 52206455 з виконання виконавчого листа зі стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_2 з стягувала ОСОБА_4 на стягувача ОСОБА_2 .

Тобто на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження 02 грудня 2019 року ОСОБА_4 вже не була стороною виконавчого провадження.

Однак, державний виконавець, не переконавшись чи дійсно виконано рішення суду, чи дійсно ОСОБА_2 сплачено аліменти у повному обсязі, прийняв заяву ОСОБА_4 , яка вже не була стороною виконавчого провадження, про відсутність претензій до ОСОБА_1 та виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, аналізуючи вищезазначені вимоги Закону та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що державним виконавцем було безпідставно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з чим такі дії державного виконавця є неправомірними, а вказана постанова підлягає скасуванню.

Вимоги скаржника про визнання протиправними дій начальника Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не підлягають задоволенню, оскільки не конкретизовані, в скарзі не зазначено які саме дії начальника відділу слід визнати протиправними, тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про зобов`язання начальника Слов`янського міськрайонного відділу ДВС вирішити питання щодо відкриття виконавче провадження по виконавчому листу, виданому 03 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Вищим спеціалізованим судом України у Постанові № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (п.18).

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Дії стосовно відкриття провадження по примусовому виконанню рішення на підставі виконавчого документа відноситься до виключної компетенції державного виконавця. Отже, заявлені вимоги про зобов`язання начальника Слов`янського відділу ДВС вирішити питання про відкриття виконавчого провадження виконавчому листу, виданому 03 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягають, оскільки у цій частині заявник вимагає судового захисту поза межами повноважень суду.

Дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, врахувавши положення Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447 453 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України "Про виконавче провадження",суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , за участі державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Донецькій області Терехової Альони Сергіївни, ОСОБА_1 про визнання протиправними дій державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Терехової Альони Сергіївни протиправними.

Постанову державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Терехової Альони Сергіївни про закінчення виконавчого провадження № 52206455 від 02 грудня 2019 року - скасувати.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 18.06.2020 № 731-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Повний текст ухвали складений 02 листопада 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна