Ухвала

26 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 932/7253/20

провадження № 61-14490ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 , Дніпропетровської міської ради про визнання рішення недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив: заборонити ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленні документів на земельну ділянку кадастровий номер :02:292:0014 площею 0,0153 га; заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення указаного позову по цій справі на земельну ділянку кадастровий номер :02:292:0014 площею 0,0153 га.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково, а саме: накладено заборону ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) на відчуження, передачу іншим особам та переоформлення документів на земельну ділянку кадастровий номер :02:292:0014 площею 0,0153 га.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року залишено без змін.

30 вересня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу (надійшла 05 жовтня 2020 року) на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня

2020 року, у якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення

та ухвалити судове рішення про відмову у задоволенні заяви

ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

У відповідності до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження спірної земельної ділянки у випадку задоволення позову є необхідним з метою ефективного захисту, поновлення прав та інтересів ОСОБА_2 , які він вважає порушеними і за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірної земельної ділянки у випадку задоволення позову є необхідним з метою ефективного захисту, поновлення прав та інтересів позивача, які він вважає порушеними і за захистом яких він звернувся до суду, оскільки власник спірної земельної ділянки матиме реальну можливість відчужити земельну ділянку іншим особам.

Аналізуючи зміст позовних вимог, слід зазначити, що позовні вимоги стосуються об`єкта нерухомого майна, а саме - земельної ділянки, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради та скасування рішення про державну реєстрацію, прийнятого щодо набуття права власності на оспорювану земельну ділянку.

А відтак, вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження спрямовано на недопущення подальшого відчуження земельної ділянки, заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з купівлею-продажом, міною, орендою, виділом частки до вирішення спору по суті, що жодним чином не перешкоджає можливості власника земельної ділянки користуватися цією земельною ділянкою.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 було передано у власність земельну ділянку площею 0,0153 га кадастровий номер :02:292:0014 згідно рішення Дніпровської міської ради

№ 97/47 від 24 липня 2019 року. Спірна земельна ділянка була набута після смерті матері обома братами та використовувалася ними разом, проте з травня 2020 року ОСОБА_1 почав чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_2 .

Зважаючи на викладене, у липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради

№ 97/47 від 24 липня 2019 року.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Дніпровської міської ради про визнання недійсним рішення та скасування рішення залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Відповідно до частини тринадцятої статті 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи характер спору і зміст позовних вимог (визнання рішення недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію), суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з купівлею-продажом, міною, орендою, виділом частки, є достатніми, необхідними і співмірними заходами забезпечення позову за обставинами цього спору, який виник між сторонами.

Вжиті судом першої інстанції та залишені без змін судом апеляційної інстанції заходи забезпечення позову тимчасово обмежує право на розпорядження земельною ділянкою, але не створює перешкод у користуванні нею.

Частиною першою статті 159 ЦПК України передбачено, що у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 01 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 , Дніпропетровської міської ради про визнання рішення недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович