ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/2145/19
Провадження № 22-ц/4820/1563/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №671/2145/19 за позовом Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року (суддя Бабій О.М.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_1 , згідно заяви № 4618 від 12.06.2015 року УСЗН Волочиської РДА призначено житлову субсидію. Всього за період з 01.06.2015 року по 30.09.2018 року призначено та перераховано відповідачу житлову субсидію в сумі 45216,26 грн.

На підставі висновків проведеної УСЗН перевірки достовірності та повноти інформації наведеної в документах для призначення житлової субсидії виявлено, що відповідач ОСОБА_1 , в порушення п. 6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, надав недостовірні відомості щодо зареєстрованих у житловому приміщення осіб, а саме: ОСОБА_1 , як заявник, на момент подання заяви (12.06.2015 року) був зареєстрований у АДРЕСА_1 , а тому не мав права на отримання житлової субсидії на загальних підставах.

Вказує, що внаслідок цього, відповідачу надмірно надана житлова субсидія в сумі 45216,26 грн., проте, враховуючи кошти невикористаної житлової субсидії, поверненої до бюджету ТзОВ «Хмельницькгаз збут» протягом 2016 2018 року в сумі 18134, 35 грн., а також невикористану субсидію за опалювальний період з 2016 року по 2017 рік, яка повернена ОСОБА_1 в сумі 695,79 грн., відповідач зобов`язаний повернути надмір виплачених коштів в сумі 27777,70 грн.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області 27777 грн. 70 коп. надміру отриманих коштів житлової субсидії. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області понесені судові витрати в розмірі 1921 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає оскаржуване рішення суду необґрунтованим і таким, що ухвалене з порушенням вимог цивільного судочинства. Вказує, що всупереч вимог чинного законодавства суд не врахував доводів відповідача, викладених у відзиві, які свідчать про наявність правових підстав у відповідача на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, якими відповідач користується за фактичним (а з 11.09.2018 зареєстрованим) місцем проживання. Зазначає, що висновок суду про те, що відповідач подав недостовірні дані про його зареєстроване місце проживання не узгоджується з матеріалами справи та чинним законодавством України. Судом не враховано той факт, що відповідач при поданні заяви для отримання субсидії надав позивачу копію свого паспорта, де на ст. 11 міститься відмітка про реєстрацію місця проживання відповідача, а тому позивач на момент прийняття рішення про призначення субсидії володів інформацією про зареєстроване місце проживання відповідача у АДРЕСА_2 , і такі відомості не були розцінені позивачем як підстава для відмови у призначенні субсидії. А тому, заявник вважає, що відсутні підстави для повернення отриманою ним субсидії, оскільки недобросовісності зі сторони відповідача при поданні інформації для призначення субсидії не встановлено.

Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, оскільки вважає, що судом першої інстанції правомірно застосовано норми матеріального та процесуального права, відповідно винесено справедливе та законне рішення.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було подано недостовірну інформацію про його зареєстроване місце проживання, що призвело до встановлення права на призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, чим допустив порушення, яке є підставою для повернення надміру виплаченої суму субсидії.

Проте, такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 12 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області із заявою про призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, у якій зазначив місцем проживання с. Бубнівка (а.с. 9 на звороті).

Для пред`явлення до органу соціального захисту населення виконкомом Бубнівської сільської ради було видано довідку №801 від 03.06.2015 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, з якої вбачається за адресою с. Бубнівка до складу сім`ї ОСОБА_1 входять: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 10).

Рішеннями Управління соцзахисту призначено ОСОБА_1 житлову субсидію за період з червня 2015 року по травень 2015 року, та в подальшому з червня 2016 по вересень 2018 (а.с. 11-21):

- за період з 01.10.2015 року по 30.04.2016 року в сумі 2593,78 грн. щомісячно;

- за період з 01.05.2016 року по 30.09.2016 року в сумі 0,0 грн.;

- за період з 01.10.2016 року по 31.10.2016 року в сумі 1464,17 грн.;

- за період з 01.11.2016 року по 30.04.2017 року в сумі 1962,23 грн. щомісячно;

- за період з 01.05.2017 року по 30.09.2017 року в сумі 0,0 грн.;

- за період з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року в сумі 1157,97 грн.;

- за період з 01.11.2017 року по 31.03.2018 року в сумі 2302,89 грн. щомісячно;

- за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 1086,20 грн.;

- за період з 01.05.2018 року по 30.09.2018 року в сумі 0,0 грн.

Всього за період з 01.06.2015 року по 30.09.2018 року призначено та перераховано відповідачу житлову субсидію в сумі 45216,26 грн.

За позицією позивача, за результатами проведеної Управлінням СЗН перевірки достовірності та повноти інформації наведеної у документах для призначення субсидії, позивач надав недостовірні відомості щодо зареєстрованих у житловому приміщені осіб, а саме, його реєстрацію місця проживання на момент подання заяви у АДРЕСА_1 , що призвело до надміру виплачених коштів житлової субсидії в розмірі 27777,70 грн.

За змістом п. 1 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 року №848 (далі Положення), субсидія це адресна безготівкова допомога, яка надається на погашення витрат з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 Положення (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) (п. 3 Положення).

Пунктом 6 Положення (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що субсидія призначається одному з членів домогосподарства, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації, або особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, і на яку відкрито особові рахунки із сплати житлово-комунальних послуг (далі - орендар). В окремих випадках на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій та виконавчих органів міських і районних рад або утворених ними комісій та актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися іншій особі, зареєстрованій у житловому приміщенні (будинку), а також індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, але які сплачують вартість одержуваних житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 7 Положення (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу.

Пунктом 13 Положення (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у випадках, передбачених абзацом третім пункту 12 цього Положення; договір найму (оренди) житла (за наявності).

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Для нарахування субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про: склад зареєстрованих у житлових приміщеннях осіб - житлово-експлуатаційними організаціями або іншими органами, що визначені місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; у сільській місцевості - сільські (селищні) ради;

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів від ДФС, Державтоінспекції, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, вищих навчальних закладів, фондів соціального страхування інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій.

За правилами п. 20 Положення (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), надання раніше призначеної субсидії припиняється: якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію і визначення її розміру, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Слід зазначити, що в матеріалах даної справи відсутні відомості про те, що відповідач ОСОБА_1 , подаючи заяву про призначення субсидії, мав на меті навмисно подати недостовірні відомості або приховати відомості щодо дійсної реєстрації місця проживання, що вплинули на встановлення права на призначення субсидії.

В свою чергу, Управління соціального захисту населення, в межах своїх повноважень визначених Положенням, при отриманні заяви ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії не було позбавлене можливості встановити особу заявника та перевірити його дані щодо реєстрації місця проживання, або направити запит до компетентного органу для перевірки достовірності даних щодо реєстрації місця проживання, отриманих від ОСОБА_1 , який звернувся за призначенням субсидії.

З урахуванням викладених вище обставин справи та норм матеріального права, колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт зловживання з боку відповідача ОСОБА_4 чи недобросовісності з його боку при подачі заяви про призначення субсидії, внаслідок чого йому було надміру виплачено субсидію, а тому, відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України, зазначена сума поверненню не підлягає.

У зв`язку з цим, підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області 27777,70 грн. перерахованих (виплаченої) житлової субсидії відсутні.

Не врахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, суд першої інстанції помилково виходив з того, що позов є обґрунтованим.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області (місцезнаходження: 31200, м. Волочиськ, вул. Лисенка, 8, Хмельницької області, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ,; РНОКПП НОМЕР_1 ) 2881 грн. 50 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай