Справа № 182/4556/20
Провадження № 2-о/0182/160/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.10.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря - Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 10.08.2020 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на наступні обставини.

Іі дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ». 23.08.1988 року на її дівоче прізвище була видана трудова книжка серії НОМЕР_1 . 17.11.1990 року вона уклала шлюб зі ОСОБА_3 , прізвище якого на російській мові у свідоцтві про укладення шлюбу вказано як « ОСОБА_4 », тому їй присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». Зазначений факт зміни прізвища було відображено в трудовій книжці.

Маючи на меті звернутися до пенсійного фонду для оформлення пенсії, вона виявила розбіжності в написанні її прізвища, зокрема у трудовій книжці її прізвище на російській мові вказано як « ОСОБА_4 », однак у паспорті та всіх інших правовстановлюючих документах її прізвище вказано як « ОСОБА_4 ». Таким чином їй необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, в іншому випадку їй буде відмовлено у призначенні пенсії за віком.

На підставі викладеного, просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 від 23.08.1988 року.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на вимогах заяви наполягає у повному обсязі (а.с.25).

Від представника заінтересованої особи на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить справу розглядати без участі їх представника та винести рішення на розсуд суду (а.с. 23).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 01.07.1970 року (а.с. 14). 17.11.1990 року заявник уклала шлюб зі ОСОБА_3 , прізвище якого на російській мові у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 вказано як « ОСОБА_4 », тому їй присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 15).

Згідно з паспортом серії НОМЕР_4 , виданим Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області від 11.06.1997 року, прізвище заявника вказано « ОСОБА_5 », ім`я « ОСОБА_6 », по-батькові « ОСОБА_7 », на звороті російською мовою зазначено « ОСОБА_8 » дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-17).

Згідно копії картки платника податків, виданої Нікопольською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 13.02.2014 року, заявника вказано як « ОСОБА_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 з датою заповнення книжки 23.08.1988 року, дошлюбне прізвище заявника « ОСОБА_9 » змінено на « ОСОБА_4 », мається виправлення літери «є» на «е», тобто прізвище « ОСОБА_10 » було виправлене на « ОСОБА_4 ». Крім того, мається запис про зміну прізвища на « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.11.1990 року (а.с. 5)

В обґрунтування заяви ОСОБА_11 посилалася, що маючи на меті звернутися до пенсійного фонду для оформлення пенсії, вона виявила розбіжності в написанні її прізвища, зокрема у трудовій книжці її прізвище на російській мові вказано як « ОСОБА_4 », однак у паспорті та всіх інших правовстановлюючих документах її прізвище вказано як « ОСОБА_4 ».

Таким чином, у зв`язку з наявністю вказаного виправлення у написанні прізвища заявника, остання позбавлена можливості оформити пенсію за віком відповідно до її трудового стажу.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови,суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням,повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК України ( в редакції 2004 року) у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження.

Також, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документа.

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 з датою заповнення книжки 23.08.1988 року належить саме заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, яка через виправлення у її трудовій книжці, не може в повному обсязі реалізувати свої права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.

Керуючись ст.ст. 293, 315- 319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місце знаходження вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 з датою заповнення 23.08.1988 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Рунчева