Справа № 222/1101/20
Провадження № 2/222/322/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в період навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що відповідач є рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час, після досягнення повноліття, їх дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, оскільки продовжує навчання у Маріупольському центрі професійно-технічної освіти. В зв`язку з тим, що їх дитина навчається на денній формі навчання, то не має змоги самостійно отримувати заробіток, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач є працездатним, отримує дохід у філії «Автодор № 4» ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», інших утриманців не має, відтак має об`єктивні можливості для утримання своєї дитини. В зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , 2002 року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позову до закінчення навчання, але не більше як досягнення ним 23 років.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 31.08.2020 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було залишено без руху для зазначення відомостей щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також для надання до позовної заяви належним чином засвідчених копій документів, які згідно додатку додаються до неї, у тому числі з наданням всіх їх належним чином засвідчених копій для відповідача, та надано позивачці десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення її недоліків.

10.09.2020 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачкоюбуло подано заяву про усунення недоліків з належним чином засвідченими копіями документів.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 11.09.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього,

відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на задоволенні позову наполягає та просить справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки-повідомлення, яке повернулося на адресу суду. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність не з`явившихся сторін. Розглянувши письмову заяву позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.08.2002 року, позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Володарського районного суду Донецької області № 222/653/20 від 04.08.2020 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано і дане рішення набуло законної сили.

Згідно довідки виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 1140 від 20.08.2020 року позивачка проживає разом з сином ОСОБА_4 , 2002 року народження.

Відповідно до довідки ДНЗ «Маріупольський центр професійно-технічної освіти» за вих. № 163 від 25.08.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Маріупольському центрі професійно-технічної освіти ІІІ-й рівень акредитації на денній формі з 01.09.2018 року по 28.06.2021 року за фахом «Кухар, кондитер».

Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж

50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до правового змісту ст.ст. 183, 184 СК України суд при стягненні аліментів визначає частку від заробітку доходу матері або батька дитини, яка буде стягуватися, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі та при інших обставинах, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Також відповідно до правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, а також враховуючи, що позивачкою суду не надано відомостей про майновий стан відповідача, що позбавляє можливості зробити висновок, щодо можливості надання відповідачем допомоги в розмірі саме 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а також беручи до уваги матеріальне становище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який потребує матеріальної допомоги в зв`язку з його навчанням в інституті, та враховуючи участь другого батька (матері) в матеріальному утриманні дитини на період навчання, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в період його навчання у навчальному закладі ДНЗ «Маріупольський центр професійно-технічної освіти» до його закінчення, але не довше ніж досягнення ним 23 річного віку.

В решті частини позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 12, 13, 19, 76-82, 83, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 277-279, 354, 355 ЦПК України, пп.15.5 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 181-184, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН, серія, та № паспорта невідомі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період навчання у ДНЗ «Маріупольський центр професійно-технічної освіти» в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчального закладу, але не довше ніж досягнення ним 23-х річного віку, починаючи з 25.08.2020 року.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН, серія, та № паспорта невідомі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць піддати негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець