Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
УХВАЛА

про задоволення заяви про самовідвід

28 жовтня 2020 року м. Первомайськ

Справа :484/1006/13-ц

Номер провадження : 4-с/484/15/20

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Фортуна Т.Ю., розглянувши заяву про самовідвід від участі в розгляді скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горбенко Вікторія Олександрівна, на дії начальника Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М., здійснені під час виконання судового рішення у справі № 484/1006/13-ц, та зобов`язання скасувати постанову та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 14.05.2018 р.,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії начальника Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М. під час здійснення виконавчих дій, якими було допущено звернення стягнення на майно, яким користувалась малолітня дитина без дозволу органу опіки та піклування на реалізацію та передачу нерухомого майна. Заявниця просила визнати дії Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) неправомірними; зобов`язати начальника Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову про передачу майна стягувачу та акт передачі майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 14.05.2018 р.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.08.2020 р. скаргу залишено без розгляду.

Зазначену ухвалу суду постановлено з урахуванням правових позицій, викладених в постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16 та від 14 червня 2017 року у справі 6-1804цс16, постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року справа № 463/593/16-ц, від 06 лютого 2018 року справа № 753/5007/16-ц. Крім того, з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду 12 червня 2019 року у справі № 752/1115/17, якою було підтримано правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 16 листопада 2016 року (провадження № 6-1655цс16) та від 14 червня 2017 року (провадження № 6-1804цс16), про те, що процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, який є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» оскільки дії державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення цими особами позову, у зв`язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз`яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Таким чином, суд під час постановлення ухвали від 27.08.2020 року фактично висловив свою думку щодо розгляду скарги, зазначивши, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, з роз`ясненням заявниці, що подання скарги на рішення та дії державного виконавця не забезпечує їй відновлення порушених прав на нерухоме майно, на яке було звернено стягнення, оскільки захист прав у таких правовідносинах має відбуватись у порядку позовного провадження.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.10.2020 р. ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.08.2020 року скасовано та направлено скаргу ОСОБА_1 до того ж суду для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Частиною 1 статті 39 ЦПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів»).

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для самовідводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ: рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", рішення від 28.10.98 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії": судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду; будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Оскільки під час під час постановлення ухвали від 27.08.2020 року суд висловив свою думку, а саме: що подання скарги ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця не забезпечує заявниці відновлення порушених прав на нерухоме майно, на яке було звернено стягнення, та захист прав у таких правовідносинах має відбуватись у порядку позовного провадження, наявні підстави для заявлення самовідводу від розгляду зазначеної скарги.

Самовідвід заявлено з метою недопущення сумніву в неупередженості судді; у зв`язку із необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи; недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України; виключення суб`єктивних підстав для сумніву заявниці в неупередженості суду.

Керуючись ст.ст. 36, 39 - 41, 258, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

заяву про самовідвід судді Фортуни Т.Ю. від участі в розгляді скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горбенко Вікторія Олександрівна, на дії начальника Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М., здійснені під час виконання судового рішення у справі № 484/1006/13-ц, та зобов`язання скасувати постанову та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 14.05.2018 р., задовольнити;

справу передати до канцелярії Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області для вчинення дій, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Фортуна