КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 листопада 2020 року м. Київ

[1]

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В., перевіривши виконання вимог статті 356 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - Бондара Антона Вікторовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року,

встановив:

рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року позовні вимоги було задоволено. Не погоджуючись з рішенням, представник відповідача 29 вересня 2020 року подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Частиною 2 вказаної статті визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 05 серпня 2020 року ним вже була подана апеляційна скарга на вказане рішення, однак ухвалою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року її було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, а ухвалою від 24 вересня 2020 року - повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків. Представник відповідача - адвокат Бондар А.В. вказував, що ним не було усунуто недоліки апеляційної скарги у визначений ухвалою суду строк у зв`язку з тим, що копія ухвали апеляційного суду від 17 серпня 2020 року була отримана 20 серпня 2020 року не ним, а його помічником, який не є представником відповідача у справі, а тому апеляційна скарга була подана ним повторно з пропуском строку на апеляційне оскарження з поважних причин. Однак, вказані представником скаржника причини пропуску троку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване судове рішення було ухвалено Святошинським районним судом м.Кива 23 червня 2020 року у судовому засіданні, у якому був присутній представник відповідача - Бондар А.В . Апеляційна скарга була подана 05 серпня 2020 року.

У вказаній апеляційній скарзі представником відповідача була зазначена його адреса для листування та адреса для листування відповідача, за якими Київським апеляційним судом 17 серпня 2020 року було направлено копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у зв`язку з ненаданням доказів про сплату судового збору.

Доводи представника ОСОБА_3 - Бондаря А.В. про те, що копія вказаної ухвали була отримана не ним, а його помічником, спростовуються матеріалами справи. Так, в матеріалах справи міститься зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копія ухвали апеляційного суду була вручена саме адвокату Бондарю А.В. 20 серпня 2020 року, про свідчить зазначення його прізвища у графі про особу, яка отримала відправлення. Доказів про те, що адвокатом було уповноважено свого помічника або будь-яку іншу особу на отримання адресованої йому поштової кореспонденції в інтересах клієнта ОСОБА_3 , а також про те, у зв`язку з чим копія ухвали була передана помічником Бондарю А.В. лише 10 вересня 2020 року, як він про те стверджує, до суду не надано. Також представником відповідача не надано доказів і на підтвердження укладення трудового договору (контракту) з помічником, а також перебування адвоката у відпустці за межами м.Києва.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує про те, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки («Каракуця проти України», 18986/06 від 16.02.2017, «Смірнова проти України», 36655/02 від 08.11.2005).

В даному випадку ОСОБА_3 хоча і не є позивачем в даному спорі, однак є заявником у процесі апеляційного перегляду рішення, з яким вона не погоджується, що зобов`язує її з розумним інтервалом часу самостійно цікавитись провадженням у її справі.

Вперше подана апеляційна скарга не відповідала вимогам процесуального закону в частині надання доказів про сплату судового збору, про що представник скаржника дізнався 20 серпня 2020 року, докази сплати судового збору були надані суду лише 24 вересня 2020 року, вже після вирішення питання про повернення апеляційної скарги, а повторно скарга була подана 29 вересня 2020 року.

Саме по собі право апелянта на повторне звернення з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною її повернення, не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, підтвердженої доказами, та зазначення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які могли б бути визнані судом поважними.

Керуючись ст.ст. 354, 357,185 ЦПК України суддя,

ухвалив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - Бондаря Антона Вікторовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року залишити без руху.

Встановити апелянту десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

№ справи: 759/546/19

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/14415/2020

Головуючий у суді першої інстанції: Журибеда О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.