Провадження № 2/470/3/20
Справа № 470/506/18
УХВАЛА

02 листопада 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про розірвання договорів оренди земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2018 року позивач звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

В позові зазначила, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2017 року за нею було визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 право власності на 19/20 частин земельної ділянки площею 5.38 гектари та в порядку спадкування за законом на 1/4 частину земельної ділянки площею 5.51 гектари, що розташовані в межах території Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Оскільки вона є новим власником частини земельних ділянок, до неї перейшли права орендодавця за укладеними договорами оренди даних земельних ділянок від 05 червня 2014 року. Неодноразово вона зверталася до відповідача з вимогою оплатити орендну плату або надати підтвердження факту оплати ним орендної плати їх покійній матері, однак він зазначених доказів не надав. Оскільки відповідачем не було виконано обов`язку щодо сплати орендної плати, вважає, що договори оренди, укладені між ОСОБА_6 та відповідачем 05 червня 2014 року підлягають розірванню.

Ухвалою від 23 серпня 2018 року суддею було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

19 жовтня 2020 року позивачка в підготовче засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність через зайнятість на роботі та направила заяву про уточнення позовних вимог, в якій фактично просила змінити як предмет так і підставу позову, оскільки просила скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проведену державним реєстратором Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області 10 червня 2014 року та зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження 1/4 частиною земельної ділянки, площею 5,51 гектари та 19/20 частин земельної ділянки, площею 5,38 гектари, шляхом повернення їх власнику. Як підставу зміни позовних вимог позивачка зокрема зазначила наявність на час укладення спірних договорів оренди земельних ділянок, інших договорів оренди землі від 17 травня 2010 року, укладених між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на ці ж земельні ділянки строком на 10 років та невідповідність оспорюваних договорів оренди земельних ділянок вимогам ЗУ «Про оренду землі».

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року у прийнятті зазначеної заяви позивачці було відмовлено, оскільки нею не надано доказів відправлення заяви сторонам у справі та чинний ЦПК України не передбачає підстав одночасної зміни предмету та підстав позову, роз`яснено її право на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах, а іншою ухвалою від 19 жовтня 2020 року підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті на 09 листопада 2020 року на 10 годину.

02 листопада 2020 року від позивачки надійшла заява про відвід судді Лусти С.А. у даній справі, посилаючись на наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, а саме, що суддя в ухвалі послався на норми закону, які застосуванню не підлягають, зокрема ч.5 ст.49 ЦПК України, та зазначив, що вона оскарженню не підлягає, в той час, як ст.353 ЦПК України передбачає можливість оскарження ухвали про повернення заяви.

Відповідно до частини 1,2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу судді визначені у ст.36 ЦПК України.

Вивчивши заяву про відвід, з огляду на мотиви, з яких подана заява про відвід судді Лусті С.А. у даній цивільній справі, приходжу до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно, думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем ОСОБА_1 відводу та її заява надійшла до суду за п`ять робочих днів до розгляду справи по суті, питання про відвід має бути вирішено суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Враховуючи викладене, заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді необхідно передати до канцелярії суду для визначення складу суду, відповідно до вимог ч.1 ст.33 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.40, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про розірвання договорів оренди земельних ділянок, передати до канцелярії Березнегуватського районного суду Миколаївської області для визначення складу суду відповідно до вимог ч.1 ст.33 та ч.3 ст.40 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Луста