Ухвала

29 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 212/2057/20

провадження № 61-15230ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю чоловіка,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві.

Позов обґрунтовано тим, що з чоловіком позивачки - ОСОБА_2 03 серпня 1998 року, під час виконання трудових обов`язків машиніста електровозу шахти Гвардійська ВО «Кривбасруда» Криворізького державного залізорудного комбінату, правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», стався нещасний випадок, а саме вплив на потерпілого рухомих машин, внаслідок якого ОСОБА_2 отримав закриту травму грудей, яка супроводжувалась множинними переламами ребер зліва, ускладнені двосторонньою застійною пневмонією, що призвело до легенево-сердечної недостатності, що і було причиною смерті ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у спеціалізованому торакальному відділенні 2-ї міської лікарні міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

За фактом нещасного випадку був складений акт від 19 серпня 1998 року № 22 форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, відповідно до висновків якого причинами нещасного випадку, внаслідок якого загинув ОСОБА_2 та який стався 03 серпня 1998 року о 13 годині 20 хвилин, зазначено: незадовільна організація робіт, виражена в неналежному проведенні інструктажу щодо електровозної скатки та управління електровозом при находженні тулубу машиніста поза межами кабіни.

Звістка про смерть чоловіка призвела до того, що позивачка зазнала сильного нервового потрясіння, вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть чоловіка не залишають її до теперішнього часу. Смерть чоловіка змусила її повністю змінити своє життя, вона до теперішнього часу відчуває почуття туги та самотності. ОСОБА_1 посилалась на те, що втрата рідної їй людини, з якою вона мала намір прожити до глибокої старості, радіти життю, завдано значної моральної шкоди, яку вона оцінила у 200 000,00 грн, яку просить стягнути з відповідача на свою користь без утримання податків та зборів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб, у розмірі 180 000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 1 800,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскільки ОСОБА_2 працював на шахті «Гвардійська» ВО «Кривбасруда» Криворізького державного залізорудного комбінату, правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», і смерть його настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві, під час виконання трудових обов`язків, який стався 03 серпня 1998 року, тому його дружині має бути відшкодовано моральну шкоду на підставі статті 440-1 ЦК України, в редакції 1963 року.

ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у жовтні 2020 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у вищевказаній справі, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі складає 200 000,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Водночас, касаційна скарга містить посилання заявника на те, що у цій малозначній справі наявні підстави, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Зі змісту доводів касаційної скарги вбачається, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема з питань, пов`язаних з правом на відшкодування членам родини моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи на виробництві, у разі коли така подія відбулася до 01 січня 2004 року.

Таким чином, оскільки доводи касаційної скарги свідчать про наявність підстави передбаченої підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, то Верховний Суд дійшов висновку про наявність правових підстав відкриття касаційного провадження в малозначній справі.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, зокрема суди залишили поза увагою клопотання заявника про витребування доказів у справі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

У касаційній скарзі заявником викладено клопотання про зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року. Клопотання обґрунтовує тим, що суди дійшли помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим є підстави для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, а також не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судових рішень, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, то клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 19, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю чоловіка, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 212/2057/20.

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про зупинення виконання на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик