Номер провадження: 22-ц/813/8085/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

26.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

18.06.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , уточнена 12.09.2018 року, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач просила:

- визнати недійсним договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 04.08.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною Вікторією Іванівною, реєстровий № 1883;

- визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступного майна: квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіля марки Honda Civic, д/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ; автомобіля марки Honda Accord, д/н НОМЕР_3 , 2003 року випуску;

- визнати в порядку поділу майна набутого за час шлюбу за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права власності за кожним на 1/2 частину квартири за наступною адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати в порядку поділу майна набутого за час шлюбу за ОСОБА_3 права власності на автомобіль марки Honda Civic, д/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ;

- покласти судові витрат на ОСОБА_1 , та стягнення на користь ОСОБА_3 сплаченого судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 20 жовтня 2001 року між нею та відповідачем 1 - ОСОБА_1 , укладено шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1137. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 30.04.2014 року вказаний шлюб розірвано (т.1, а.с.90-96).

21.01.2020 року на електрону адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Джулай Д.О. про об`єднання справ в одне провадження, в якому просив об`єднати в одне провадження цивільну справу №522/10571/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя та цивільну справу №522/170/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 автомобіля, посилаючись на те, що позовні вимоги даних справ стосуються одних і тих же сторін, однорідність та взаємовиключність позовних вимог, крім того, позовні вимоги обох позивачів у справах ґрунтуються на однакових доказах та обґрунтуваннях.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2020 року вказані справи об`єднанні в одне провадження.

Згідно обґрунтувань зустрічного позову ОСОБА_1 зазначав, що за час шлюбу вони із ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність - Автомобіль марки Honda Civic, д/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , та просить суд визнати за ним право власності на 1/2 указаного автомобіля без його реального поділу (т.2, а.с.108-132).

09 липня 2020 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Домусчі Л.В.) Позов ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 )до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири задоволено. Визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 04.08.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною Вікторією Іванівною, зареєстровано в реєстрі № 1883. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заг. пл.. 57,9 кв.м., житл. пл.. 45,2 кв.м.; автомобіль марки Honda Civic, д/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ; автомобіль марки Honda Accord, д/н НОМЕР_3 , 2003 року випуску. Поділено спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати: за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/2 частину квартири за наступною адресою: АДРЕСА_1 , заг. пл.. 57,9 кв.м., житл. пл.. 45,2 кв.м.; за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки HondaCivic, д/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 . Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 8 810,00грн. (вісім тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок) (т.2 а.с.162-166).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовлено (а.с. 191-198).

05 серпня 2020 року директор Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Абрамова Є.Г. подала апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2020 року. Апелянт вважає вказане рішення прийнято в результаті невірного застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного та необґрунтованого вирішення справи, з наступних підстав. Суд першої інстанції помилково застосував положення ст. 7 ЗУ «Пр свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у попередній редакції, що на момент вчинення реєстраційних дій -2019 рік втратила чинність Також звертає увагу на хибність висновку суду першої інстанції щодо протиправності зняття з реєстрації місця проживання Позивачів без рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, оскільки на підставі отриманої Інформації з Державного реєстру прав у адміністраторів Департаменту є можливість встановити послідовність переходу права власності між усіма власниками житла, що дозволяє встановити факт втрати права користування цим житловим приміщенням попередніми власниками, так зважаючи на державну реєстрацію права власності за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на предмет іпотеки: нерухоме майно, квартиру, загальною площею (кв.м): 63,8, житловою площею (кв.м): 38.9 у Департаменту були всі підстави для зняття з реєстрації місця проживання попередніх власників такого житла. Судом першої інстанції не враховано, що зняття з реєстрації проживання колишніх власників є реалізацією новим власником свого права на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Окрім того, апелянт зазначив про недоречність посилань суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №820/6316/15, підкреслюючи, що у зразковій справі єдиним документом що надався на підтвердження припинення права власності було свідоцтво про право власності, про недостатність якого і зазначив Верховний Суд, жодних висновків щодо витягу з Реєстру вищенаведена постанова не містить. Апелянт також зазначає, що реєстрація права власності є лише фактом, що підтверджує місцезнаходження особи і ніяким чином не може вплинути на права особи, а тим паче не має відношення до втручання у права на житло з боку Департаменту, як зазначено у оскаржуваному рішення суду. На підставі викладеного просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову (а.с. 201-212).

На момент надходження апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду виникла неможливість розподілу справ між суддями судової палати з розгляду цивільних справ, яка тривала з 03 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року (протокол автоматизованого розподілу судових справ між суддями в матеріалах справи), що обумовлено недостатньою кількістю суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15) та перебуванням суддів у відпустці та на лікарняному.

28 серпня 2020 року з`явилася можливість автоматизованого розподілу справ, в зв`язку з чим судді Дрішлюку А.І. було розподілено 156 цивільних справ (довідка міститься в матеріалах справи), що виключає фізичну можливість опрацювати їх в строк визначений ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення Малиновського районного суду м. Одеси було складено 15 липня 2020 року. Апеляційну скаргу апелянт подала до Малиновського районного суду м. Одеси 05 серпня 2020 року. Таким чином суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущено не було.

03 вересня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий-суддя Дрішлюк А.І.) вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, у зв`язку з не повною сплатою апелянтом судового збору, якому необхідно було доплатити судовий збір у розмірі 3356,25 грн.

Відповідно до заяви від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , до якої додається квитанція про сплату судового збору, апелянтом було усунуто недоліки які були вказані в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні та на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк