Справа № 450/1828/20 Провадження № 2/450/1274/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Нестерак Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь 8497 грн. 49 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, а також судовий збір у розмірі 2102 грн. Мотивував свої вимоги тим, що 30 червня 2016 року між сторонами укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/9802473. 20 травня 2017 року у м. Львові по вул. Чупринки відбулася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Після ДТП відповідач самовільно залишила місце події. Постановами Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року у справі № 450/1565/17 та від 30 червня 2017 року у справі № 450/1564/17 встановлено винуватість відповідача у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Повідомляє, що ним здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 8497 грн. 49 коп. за пошкодження автомобіля марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 . Вказує, що на підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідач самостійно залишила місце пригоди, він має право подати регресний позов до неї. З огляду на вказане, просить позовні в вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 09 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 24 вересня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 24 вересня 2020 року виправлено описку в ухвалі від 24 вересня 2020 року.

29 вересня 2020 року від відповідача до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності, у якій зазначила, що строк слід обчислювати з моменту вчинення правопорушення 20 травня 2017 року, оскільки позивачем застосована суброгація, а не регрес.

23 жовтня 2020 року від представника позивача Бондарук І.Ю. до суду надійшло заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, у якій він зазначив, що у зв`язку з тим, що відповідач залишила місце пригоди, позивач набув право звернутися до неї в порядку регресу про стягнення виплаченого страхового відшкодування, що передбачено ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, позивач має право зворотної вимоги до відповідача. Зауважує, що за п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року при регресі перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту, коли страхувальник виплатив страхове відшкодування.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, однак представник Бондарук І.Ю. у поданому до суду 27 жовтня 2020 року запереченні просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності, повідомила, що заяву про застосування строків позовної давності подав її представник, погодилася на проведення судового розгляду за відсутності представника.

Суд зазначає, що з матеріалів справи не вбачається, що у відповідача є представник, оскількі всі процесуальні документи, подані від її імені, підписані нею особисто, а докази на підтвердження факту надання їй правничої допомоги відсутні.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 20 травня 2017 року о 01 год. 05 хв. у м. Львові по вул. Чупринки, буд. 25, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_1 , проявила неуважність до оточуючої дорожньої обстановки та її змін, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідним чином не реагувала на її зміну, не дотрималася безпечного бокового інтервалу при зустрічному роз`їзді, виїхала на смугу зустрічного руху, де здійснила зіткнення з автомобілем «Деу» номерний знак НОМЕР_3 та транспортним засобом марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року у справі № 450/1565/17 ОСОБА_4 визнано винуватою в згаданій пригоді та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 340 грн.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року у справі № 450/1564/17 ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки вона, будучи причетною до згаданої вище ДТП, залишила місце події не повідомивши орган чи підрозділ поліції.

Вказані постанови не оскаржувалися та набрали законної сили.

Полісом № АЕ/9802473 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Забезпеченим транспортним засобом у полісі зазначений автомобіль марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_1 . Сума страхового відшкодування за шкоду, завдану життю і здоров`ю, становить 200000 грн, за заподіяну майну шкоду - 100000 грн., розмір франшизи дорівнює 0 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Ремонтною калькуляцією № 17-116463 від 06 червня 2017 року стверджується, що вартість ремонту автомобіля марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 становить 8497 грн. 49 коп.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

З реєстру № 20170705 від 05 липня 2017 року перерахування грошових коштів по масових виплатах вбачається, що позивач виплатив ОСОБА_2 8497 грн. 49 коп. страхового відшкодування.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Як попередньо встановлено, відповідач, будучи винною у вчиненні ДТП 20 травня 2017 року, не залишилася на місці події, не повідомила про неї орган чи підрозділ поліції. Відтак, позивач набув право регресної вимоги до відповідача в межа суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 8497 грн. 49 коп.

Претензіями вих. № 63 від 18 липня 2017 року та вих. № 63 від 07 вересня 2018 року стверджується, що позивач звертався до відповідача з вимогою відшкодувати їм в порядку регресу 8497 грн. 49 коп. сплаченого страхового відшкодування, які залишилися без реагування.

Щодо покликань відповідача на те, що у позивача пройшов строк для звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц зазначив, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Зі спірних правовідносин вбачається, що у таких не відбувалася заміна кредитора у зобов`язанні. При цьому позивач, виплативши страхове відшкодування, набув права звернутися до відповідача в порядку регресу з вимогою про стягнення такого відшкодування у зв`язку з недотриманням останньою норм законодавства, а саме залишенням нею місця ДТП і неповідомленням нею про подію органів та підрозділів поліції.

Верховний Суд у своїй постанові від 28 березня 2018 року у справі № 183/791/16-ц зазначив, що при регресі строк позовної давності обчислюється з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування.

Як попередньо зазначалося, ОСОБА_2 виплачено страхове відшкодування 05 липня 2017 року.

Відтак, саме з 05 липня 2017 року почав обчислюватися строк позовної давності у даній справі.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що мотиви, якими позивач обґрунтовував свої позовній вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому таксі слід задовольнити, з відповідача на користь позивача слід стягнути 8497 грн. 49 коп. страхового відшкодування в порядку регресу.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2102 грн.

Суд враховує подану відповідачем копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , на підставі якого вона змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 ».

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 8497 грн. 49 коп. страхового відшкодування в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судовий збір у розмірі 2102 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місцезнаходження 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2020 року.

Суддя Мусієвський В.Є.