233 № 233/3052/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
03 листопада 2020 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 12.02.2007 між Банком та Іпотекодавцем укладено Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Ізмайловою В. Б. та зареєстрованого за № 177 (далі - Договір іпотеки).
Відповідно до п.1.2. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно: трьохкімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,90 кв.м., житловою площею 38,00 кв.м. та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу.
Згідно з п.1.3 Договору іпотеки, вартість предмета іпотеки становить 42 000,00 грн.
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Іпотекодержателем являється ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».
Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, проте, всупереч умов кредитного договору Відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам.
Згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Зобов`язання за кредитним договором не погашене, кредитний договір не був припинений і строк його дії не закінчився.
17 червня 2016 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Відкритим акціонерним товариством «Вектор Банк» (надалі - ПАТ «Вектор Банк») укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/11-169/40 від 12.02.2007 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».
17 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 014/11-169/40 від 12.02.2007 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».
22 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено Договір відступлення прав за Договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за іпотечним договором № 014/11-169/40 від 12.09.2008 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».
22 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки № 014/11-169/40 від 12.09.2008 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
Відповідно до п.2.1 Договору відступлення права вимоги №265/ФК-16, Первісний кредитор (Клієнт) відступає Новому кредиторові (Фактору) права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за оплату та на умовах, визначених Договором відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 21.09.2015.
Згідно із Реєстром боржників до Договору про відступлення права вимоги № 256/ФК-16 від 17.06.2016 року, у зв`язку із невиконанням зобов`язань у позичальника існує заборгованість за Кредитним договором № 014/11-169/40 від 12.02.2007 у розмірі 377 062,50 грн, що складається:
- сума пені у валюті договору 321 968,62 грн.
06.06.2017 Костянтинівським міськрайонний судом Донецької області було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченого законом, покладається на іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Згідно з п.37 Постанови №5 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2020 року відкрите провадження у цій цивільній справі, справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с.47-48.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2020 року підготовче провадження у цій справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим 03.11.2020 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.
12 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) був укладений іпотечний договір, яким забезпечені вимоги Іпотекодержателя за зобов`язаннями за кредитним договором № 014/11-169/40 від 12.02.2007.
Предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_2 , яка складається з трьох жилих кімнат, жилою площею 38,00 кв.м, загальною площею 53,90 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12.02.2007.
12.02.2007 зареєстрована заборона на зазначене нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 4482923) у відповідному Державному реєстрі (а.с.11-12).
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/11-169/40 від 12 лютого 2007 року в розмірі 34199,93 грн (а.с.4-5).

17 червня 2016 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Відкритим акціонерним товариством «Вектор Банк» (ПАТ «Вектор Банк») укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/11-169/40 від 12.02.2007 перейшло до ПАТ «Вектор Банк» (а.с. 13-19).

17 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 014/11-169/40 від 12.02.2007 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.20-26).

Відповідно до п.2.1 Договору відступлення права вимоги №265 ФК-16 від 17.06.2016, на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, Первісний кредитор відступає Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (портфель заборгованості).

22 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено нотаріально посвідчений Договір відступлення прав за Договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 від 12.02.2007, перейшло до ПАТ «Вектор Банк» (а.с.27-30).

22 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 від 12.02.2007, перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (а.с.31-34).

06.06.2017 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області постановлено ухвалу, якою замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у цивільній справі 2-12016/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.6-7).

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з такого:

За статтею 12 Закону України «Про іпотеку» (далі Закон) у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

За статтею 35 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статей 12 і 33 Закону одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону):

судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду);

позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону.

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону).

За статтею 41 Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Оскільки строк дії кредитного договору скінчився 12.02.2017, проте зобов`язання за кредитним договором дотепер не погашене, що відповідачем не спростовано, суд, з огляду на наведене законодавство, вважає позов обґрунтованим.

За приписами статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності);

спосіб реалізації предмета іпотеки;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (ч.ч.1,2).

Загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, зазначений позивачем у розмірі 45631,01 грн (що складається із загальної суми боргу за кредитним договором 34199,93 грн, суми збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції 8 350,08 грн, трьох процентів річних від простроченої суми 3081,00 грн).

Зазначений розмір заборгованості відповідачем не спростований.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Також, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).

Дія статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку» зупинена статтею 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці.

На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Місцем розташування нерухомого майна відповідача є м. Костянтинівка Донецької області.

Місто Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 та від 02.12.2015 входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Тож, виконання рішення належить зупинити на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Згідно із ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (код ЄДРПОУ 38750239, юридична адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, оф.32) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок часткового заборгованості за Кредитним договором № 014/11-169/40 від 12.02.2007 у розмірі 45631,01 грн (яка складається з загальної суми боргу за кредитним договором 34199,93 грн, суми збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції 8 350,08 грн, три проценти річних від простроченої суми 3081,00 грн) звернути стягнення на предмет іпотеки: трьохкімнатку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,90 кв.м., жилою площею 38,00 кв.м. шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» права продажу предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві, яка буде визначена шляхом проведення прилюдних електронних торгів за замовленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» за ціною, встановленою за згодою встановленою між іподекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Виконання рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки зупинити на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Повний текст рішення складено 22 липня 2020 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. В. Каліуш