Пр. №2-о/756/11/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Пляса Б.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Фастівська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

заявник звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з заявою до заінтересованих осіб: Фастівська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в якому просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 15 березня 2003 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті.

В обґрунтування посилається на те, що з березня 2003року почала проживати з ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловік та дружина. У березні 2013 року зареєстрували шлюб за Шаріатом, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 26/0062 від 15.03.2003 року, видане Духовним Управлінням мусульман України Мусульманська громада м. Києва, весь час проживали в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання заявника та ОСОБА_6 до органів реєстрації актів цивільного стану за законодавством України не звернулися, шлюб не зареєстрували, проте фактичні відносини фактично підтримувались та ОСОБА_1 разом з померлим спільно проживали, вести спільне господарство, підтримувати сімейні відносини. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина. Заявник зазначила, що у покійного чоловіка від попереднього шлюбу є діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які не підтримували стосунки з ними. Заявник вважає, що фактично була дружиною померлого з березня 2003 року до 15.11.2015року, тому має право на спадкування Ѕ частини спадкового майна. Встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 має значення для захисту законних інтересів заявника та майнових прав як спадкоємця, а також прав що пов`язані з виконанням її обов`язків які пов`язані з моральними засадами суспільства та обов`язком як дружини після смерті чоловіка (утримання та догляд за місцем поховання чоловіка, тощо).

Представник заявника в судовому засіданні зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Заінтересована особа Фастівська міська державна нотаріальна контора до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином до судового засідання надали листа про розгляд справи без участі їхнього представника.

Заінтересовані особив судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв, відзивів, клопотань суду не надали, у зв`язку з зазначеним суд визнає їхню неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у їхню відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши представника заявника, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

15 березні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб за Шаріатом, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 26/0062 від 15.03.2003 року, видане Духовним Управлінням мусульман України Мусульманська громада м. Києва( а.с.13).

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до органів реєстрації актів цивільного стану за законодавством України не звернулися, шлюб не зареєстрували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Позивач просить встановити факт спільного проживання з померлим з 15.03.2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, вважає, що вона фактично бути дружиною покійного, вела з ним спільне господарство.

Відповідно до ч. 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Постановою Верховного суду від 14 лютого 2018 року в справі 129/2115/15-ц визначено, що при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

В постанові ВС зазначив, що для визначення осіб такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Вказані обставини під час судового засідання не встановлено, а фотокартки не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту.

Крім того, посилання позивача на спільне проживання не є само по собі достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в розумінні ст. 74 СК без наявності інших ознак сім`ї.

Чинним законодавством України встановлено, що "сім`єю" на відміну від "шлюбу" є проживання осіб, пов`язаних спільним побутом, та у яких є взаємні права та обов`язки один до одного. При цьому, необхідно звернути увагу, що для існування сім`ї не існує спеціального порядку реєстрації.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї та на повагу до свого сімейного життя.

Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі, однак, проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, ззовні такі відносини подібні до шлюбних.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Враховуючи встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів та відсутність доказів проживання заявниці та ОСОБА_6 однією сім`єю, суд вважає вимоги заяви про встановлення відповідного факту необґрунтованими.

Встановлення відповідного юридичного факту необхідно заявниці для отримання права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .

Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду не надано достатньо доказів для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 однією сім`єю, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77, 83, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Фастівська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Луценко