Ухвала

28жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 503/1918/15-ц

провадження № 61-10689св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - Кодимське районне споживче товариство Одеської області,

відповідачі: Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області (правонаступником якого визначено Головне управління Державної податкової служби у Одеській області), товарна біржа «Вінницька товарна універсальна біржа», ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про розгляд за його участю справи за позовом Кодимського районного споживчого товариства Одеської області до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, товарної біржі «Вінницька товарна універсальна біржа», ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемності правочину, за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Кодимського районного суду Одеської області, у складі судді Сердюка Б. С., від 07 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Цюри Т. В., Гірняк Л. А., Сегеди С. М.,

від 10 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Кодимське районне споживче товариство Одеської області звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, товарної біржі «Вінницька товарна універсальна біржа», ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемності правочину.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 07 червня

2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду

від 10 квітня 2020 року, у задоволенні позовних вимог Кодимського районного споживчого товариства Одеської області до товарної біржі «Вінницька товарна універсальна біржа», ОСОБА_1 відмовлено. Позовні вимоги Кодимського районного споживчого товариства Одеської області до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області задоволено. Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області на користь Кодимського районного споживчого товариства грошові кошти у розмірі 620 680 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби

в Одеській області просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також на те, що суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої

статті 389 ЦПК України).

У прохальній частині касаційної скарги Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області просить суд касаційної інстанції розглянути справу у судовому засіданні за участю його представника.

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області слід відмовити з наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим судом касаційної інстанції, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мають повноважень встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга вказаної статті).

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки судом касаційної інстанції в межах касаційного провадження не проводиться встановлення обставин справи і фактів, а також не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи за представника Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області суд касаційної інстанції не знаходить.

Керуючись статтею 402 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби в Одеській області у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю його представника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович