УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., ознайомившись із заявою представника заявника адвоката Шахбаз`яна Дениса Ігоровича, поданою в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту народження, заінтересована особа Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), -

ВСТАНОВИЛА:

Представник заявника - адвокат Шахбаз`ян Д.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просив встановити факт народження у громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Євпаторія, АРК Україна.

Перевіривши подану заяву, вважаю за необхідне її залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Частина 1 ст. 318 ЦПК України встановлює вимоги до заяви, а саме, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по - батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Натомість, представником заявниці не додано до заяви про встановлення факту народження свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , хоча про факт укладення шлюбу ним зазначено в самій заяві.

Відповідно до п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Однак, всупереч вищевказаних норм, до заяви не додано доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини, зокрема, медичного свідоцтва про народження дитини, встановленого зразка, що видається закладом охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Відповідно до п. 2.2.2 Розділу ІІ Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 1269/5 від 24.07.2008, запис у Реєстрі про народження фізичної особи та її походження містить, зокрема: … в) відомості про дитину: прізвище, власне ім`я, по батькові; стать; дата народження; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); місце народження (держава, область, район, місто/селище (село)); кількість народжених дітей від одних пологів (числове значення словами); живонароджена чи мертвонароджена (зазначається словами); яка за рахунком дитина народилась у матері, включаючи новонародженого (враховуючи померлих і не враховуючи мертвонароджених) (невідомо або перша, друга, третя і так далі - числове значення словами); відомості про документи, що підтверджують факт народження дитини (назва документа, номер, ким виданий, дата видачі);… .

Проте, всупереч вказаним нормам представником заявника не додано до заяви вищевказаних документів.

Крім того, не додано і копію паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як на підтвердження персональних даних особи, яка бажає бути записана батьком новонародженої дитини.

Суд акцентує увагу представника заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Для об`єктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних справ, представнику заявника необхідно привести заяву згідно вимог чинного цивільного процесуального законодавства та усунути зазначені вище недоліки.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявниці та її представнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у заяві.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність надання строку заявниці та її представнику для усунення вищевказаних недоліків. В іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 293, 315, 317 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Заяву представника заявника адвоката Шахбаз`яна Дениса Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про встановлення факту народження, заінтересована особа Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , юридична адреса: вул. ім. Д.І.Менделєєва, буд. 53, м. Лисичанськ Луганської області, - залишити без руху.

Надати заявниці та її представнику заявнка строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя М.М.Старікова