Ухвала

02 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 205/3243/17

провадження № 61-14763ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Порядкова Віталія Борисовича, на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року у справі за позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуфман Яна Семенівна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Скосарєва Вікторія Вікторівна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Михайлович, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району м. Дніпропетровська, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4

в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2017 року у задоволенні позову Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2017 року скасовано. Позов Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло від 11 травня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 про його право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 . Визнано недійсним нотаріально посвідчений та укладений 16 червня 2015 року між

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1 ). Витребувано від ОСОБА_4 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру

АДРЕСА_1 ). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

05 жовтня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Порядков В. Б., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року (надійшла до суду 09 жовтня 2020 року), у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради відмовити у повному обсязі.

1. Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр), оскаржувана постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року була зареєстрована

в Реєстрі 14 серпня 2018 року, а оприлюднена 15 серпня 2018 року. Проте, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Порядкова В. Б., подана до Верховного Суду 05 жовтня 2020 року, тобто більше ніж через два роки після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, представник ОСОБА_1 - адвокат Порядков В. Б., просить поновити строк на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що ОСОБА_7 не була присутня при розгляді справи судом апеляційної інстанції, копію оскаржуваної постанови не отримувала і не знала про суть цього рішення. Про наявність постанови суду апеляційної інстанції

ОСОБА_7 дізналася після звернення до неї покупця, якому вона продала спірну квартиру. Вважає, що пропуск строку на касаційне оскарження обумовлено неналежним виконанням судом апеляційної інстанції вимог статей 272, 386 ЦПК України стосовно порядку вручення судових рішень. При цьому, ОСОБА_7 не могла самостійно відшукати текст оскаржуваної постанови у Реєстрі, оскільки не цікавиться сучасними засобами інформації з огляду на її вік.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Виняток із наведеного загального правила викладено в частині третій статті 394 ЦПК України, відповідно до якої незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Наведених випадків касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Порядкова В. Б., не містить, а тому заявнику слід її уточнити.

2. Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1 600,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду

з позовом)за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового

збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при

поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 200,00 грн (1 600,00 грн х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до

УК у Печер.р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документ, який підтверджує звільнення заявника від його сплати.

Відповідно до вимог частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Порядкова Віталія Борисовича, на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 02 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник