Справа № 462/4670/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Аврамишиної Д.О.

представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Петельки Ігоря Васильовича про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності покликаючись на те, що 12 березня 2014 року приватним нотаріусом Петелькою І.В. засвідчено спадковий договір між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , предметом якого була квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26 липня 2018 року його представник звернувся до нотаріуса з проханням зняти заборону з такої квартири та зареєструвати за ним право власності у зв`язку із смертю ОСОБА_5 , однак нотаріус відмовив, внаслідок відсутності оригіналу спадкового договору. Оригінал спадкового договору зберігався у ОСОБА_5 та після відвідин відповідача зник. Просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач позов заперечує у повному обсязі,

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири ВАВ №829426 03 січня 2003 року ОСОБА_3 подарував квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5 .

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 13 січня 2003 року ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2017 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Любов Іванівни, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання недійсними договору дарування від 03 січня 2003 року квартири АДРЕСА_1 , укладеного від імені ОСОБА_3 з ОСОБА_5 та реєстраційного посвідчення від 13 січня 2003 року, яке видане ОСОБА_5 на підставі договору дарування відмовлено.

12 березня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали спадковий договір, згідно якого у разі смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 набуває право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що стверджується свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 липня 2018 року ОСОБА_4 відмовлено у реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ним, у зв`язку із відсутністю оригіналу спадкового договору від 12 березня 2014 року.

У відповідності до п. 28 Постанови ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування, в тому числі право на обов`язкову частку.

Відповідно до п.п. 8.7, 8.8, 8.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, на майно, яке є предметом спадкового договору, нотаріус накладає заборону відчуження у встановленому порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору. У разі смерті відчужувача на підставі свідоцтва органу цивільного стану про смерть нотаріус знімає заборону відчуження. Після смерті відчужувача нотаріусу повертається документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, що було предметом договору, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, який приєднується до примірника спадкового договору, що зберігається у справах нотаріуса.

На підставі наведеного, оскільки позивач ОСОБА_4 позбавлений можливості виконати умови спадкового договору від 12 березня 2014 року щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом такого договору, внаслідок відсутності оригіналу спадкового договору, який належним чином укладений, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії матерілів спадкового договору нотаріуса Петельки І.В., суд вважає, що за позивачем ОСОБА_4 слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, спадковий договір від 12 березня 2014 року, за яким у позивача ОСОБА_4 є чинним, ніким не оспорювався, зокрема, сторони у даній справі жодним чином не оспорювали порядок укладення чи виконання вказаного договору, а відтак, суд вважає, що з метою захисту прав позивача як набувача за таким договором, який позбавлений у іншому порядку здійснити виконання умов договору, позов слід задовольнити.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача 1500,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі спадкового договору укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідченого 12 березня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою Ігорем Васильовичем, зареєстрованому в реєстрі за № 737.

Стягнути з ОСОБА_3 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_4 / АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 / 1500 /одну тисячу п`ятсот/ гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна

Суддя: А.І. Ліуш