Справа № 131/1495/15-ц
Провадження № 22-ц/801/1979/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шелюховський М. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 рокуСправа № 131/1495/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Міхасішина І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,

за участю сторін: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» - Макіяна Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №131/1495/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа», Фірми «Люстдорф» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, Приватного акціонерного товариства «Кагма», Публічного акціонерного товариства «РІТЕЙЛ ГРУП», Державної служби інтелектуальної власності України про захист порушених прав власності на об`єкти інтелектуальної власності,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «РІТЕЙЛ ГРУП» на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2018 року, яка постановлена суддею Шелюховським М.В. в приміщенні Іллінецького районного суду Вінницької області,

в с т а н о в и в:

В липні 2015 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду з зазначеним позовом.

Заочним рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

19 березня 2018 року ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» звернулось до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року у зазначеній цивільній справі.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2018 року заяву ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвала мотивована тим, що у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення має бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду і докази про це.

Враховуючи, що ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» недоліки зазначені в ухвалі Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2018 року усунуто не було, ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2018 року заяву ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» про перегляд заочного рішення було визнано неподаною та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» просив скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, які призвели до постановлення необґрунтованої ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , зазначила, що вважає апеляційну скаргу безпідставною, тому просила залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Судом встановлено, що у липні 2015 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду з зазначеним позовом.

Заочним рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково (т.4 а.с.1 - 29).

19 березня 2018 року ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» звернулось до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року у зазначеній цивільній справі, яка мотивована, що представник ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» не був присутнім при оголошенні заочного рішення суду від 20 листопада 2017 року. Крім того, ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» зазначило, що не отримувало повний текст заочного рішення.

Також, в заяві ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» обґрунтовувало з яких підстав заочне рішення суду є незаконним (т.5 а.с.1 - 11).

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2018 року заяву ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» залишено без руху з підстав того що, викладені в заяві відповідача про перегляд заочного рішення обставини, не свідчать про поважність неявки в судове засідання, та доказів поважності такої неявки ним не подано, відтак подана ним заява не відповідає вимогам передбачених п.3 ч.2 ст.285 ЦПК України (т.5 а.с.87 - 88).

19 липня 2018 року ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» подало до суду заяву про усунення недоліків у якій зазначає, що усуває недоліки з посиланням на докази пропуску строку (т.5 а.с.90 - 94).

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2018 року заяву ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» про перегляд заочного рішення було визнано неподаною та повернуто заявнику (т.5 а.с.133).

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції вказав, що недоліки зазначені в ухвалі про залишення без руху заяви про перегляд заочного рішення ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» не виконало. Вказав, що в поданій заяві про усунення недоліків заявник не зазначив об`єктивних причин, які перешкоджали йому вчасно подати заяву про перегляд заочного рішення у встановлений Законом строк, відтак недоліків заяви згідно ухвали суду не усунув.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини застосовувані державою обмеження в доступі особи до національного суду не повинні звужувати чи зменшувати залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або такою мірою, що буде нівельована сама суть такого права.

Більше того, встановлене державою обмеження суперечитиме п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети і якщо не буде забезпечено пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 21.09.1994 року в справі Фаєд проти Сполученого королівства (п.65), рішення від 18.02.1999 року у справі Вайт і Кеннеді проти Німеччини (п.59), рішення від 10.05.2001 р. у справі Т .Р. та К.М. проти Сполученого Королівства (п.93), рішення від 12.07.2001 р. у справі Ганс-Адам ІІ проти Німеччини (п.45)).

Відповідно до ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

На підставі ч. 7 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Частиною 8 ст.285 ЦПК України встановлено, що до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 3 наведеної норми якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строку виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про перегляд заочного рішення, містить клопотання про поновлення строку для подання заяви, посилання на обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання, заперечення проти вимог позивача та посилання на докази щодо підтвердження своєї позиції.

Крім того, ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» на виконання ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2018 року про залишення заяви без руху, подало до суду заяву про усунення недоліків, яка містить посилання на обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та посилання на докази щодо підтвердження своєї позиції.

Враховуючи, що ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» дотримано вимоги ч. 2 ст. 285 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вирішуючи питання про повернення заяви ПАТ «РІТЕЙЛ ГРУП» про перегляд заочного рішення не дотримався норм процесуального права та постановив помилкову ухвалу, не врахувавши, що заявник згідно вимог Закону послався на докази, якими він обґрунтовує свої вимоги, які він згідно додатків до поданої заяви також долучив.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Висновки суду першої інстанції не можуть бути підставою для позбавлення заявника права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Європейської Конвенції прав людини.

У рішенні в справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та у рішенні в справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Ця обставина визнана порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та, діючи всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув заяву про перегляд заочного рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, ухвала Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.285, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «РІТЕЙЛ ГРУП» задовольнити.

Ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Міхасішин І.В.