Ухвала

04 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 317/2386/13-ц

провадження № 61-15289ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,

розглянув касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 24 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжрайонний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжрайонний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області

від 05 березня 2014 року позов ПАТ «ПУМБ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором від 06 березня 2008 року у розмірі 148 636,79 доларів США та 115 937,64 грн, з яких: заборгованість кредитом - 92 405,71 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом за період

з 06 жовтня 2008 року по 06 червня 2013 року - 92 405,71 доларів США;

пеня - 61 539,15 грн; штраф за порушення обов`язку дострокового повернення кредиту - 7 433,49 грн; штраф за невиконання умов

страхування - 46 965 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 08 липня 2014 року заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області

від 05 березня 2014 року залишено без змін.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Виконавчий лист, виданий Запорізьким районним судом Запорізької області 02 вересня 2014 року, у цивільній справі № 317/1403/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором від 06 березня 2008 року у сумі 148 636,79 доларів США та 115 937,64 грн, з яких: заборгованість кредитом - 92 405,71 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом за період

з 06 жовтня 2008 року по 06 червня 2013 року - 92 405,71 доларів США;

пеня - 61 539,15 грн; штраф за порушення обов`язку дострокового повернення кредиту - 7 433,49 грн; штраф за невиконання умов

страхування - 46 965 грн, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 24 грудня

2019 року залишено без змін.

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 24 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії», від 20 лютого 2014 року, заява № 26746/05).

Частиною першою статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала суду щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Водночас стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 753/23412/17 (провадження № 61-44581сво18).

Отже, пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України не входить до переліку ухвал, які відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України після апеляційного перегляду можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 24 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжрайонний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький