УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Білої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» в особі філії ПАТ «МТБ Банк» у м. Херсоні,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в обґрунтування зазначив, що 03.07.2020р. головним державним виконавцем Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюком А.В. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження №62469730 за виконавчим листом №2-3207/09, виданим 10.03.2010р. Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» в сумі 139507,8 доларів США солідарно. Вважає дії державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №42210561 щодо відкриття виконавчого поводження неправомірними, оскільки виконавчий лист неодноразово перебував на виконанні у відділу державної виконавчої служби, 15.06.2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві та в постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строку до 15.06.2016року. Рішення щодо поновлення строку пред`явлення документу до виконання у справі не було і строки не поновлялись, тому вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2020р. винесена за виконавчим листом з пропущеними строками для пред`явлення. Крім того відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 08.07.2010р. ВАТ «Морський транспортний банк» змінено назву на ПАТ «Марфінбанк», також 05.03.2018р. ПАТ «Марфінбанк» змінено найменування на ПАТ «МТБ Банк», а в матеріалах відсутні документи про зміну назви стягувача. Також в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що виконавчий лист видав Білозерський районний суд Херсонської області, однак був виданий Дніпровським районним судом м. Херсона. Просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюка А.В. щодо відкриття виконавчого провадження ВП №62469730 з примусового виконання виконавчого листа №2-3207/09 виданого 10.03.2010р. Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» в сумі 139507,8 доларів США солідарно; скасувати постанову головного державного виконавця Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюка А.В. від 03.07.2020р. про відкриття виконавчого провадження №62469730; зобов`язати головного державного виконавця Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюка А.В. вчинити дії по поверненню стягувачу без виконання виконавчого листа №2-3207/09 виданого 10.03.2010р. Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» в сумі 139507,8 доларів США солідарно, шляхом винесення відповідного повідомлення та скасування вжитих заходів примусового виконання рішення суду.

05.10.2020 року Білозерським відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відзив, відповідно до якого просили залишити скаргу без задоволення, оскільки виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі Закону Україна про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014р. №1304-УІІ встановлена заборона на реалізацію іпотечного майна. Іншого майна на яке може бути звернено стягнення у боржника не виявлено. Згідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження « виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Сьогодні на момент написання заперечення на скаргу дію мораторію продовжено до 01.01.2022року. Таким чином строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання не порушено. До сьогоднішнього часу рішення суду та зобов`язання боржника щодо повернення кредитних коштів виконано частково внаслідок примусової реалізації предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву в якій просили розглянути скаргу без їх участі, вимоги підтримають в повному обсязі.

Державний виконавець Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав пояснення та просив відмовити в задоволення вимог заявника та розглянути скаргу без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі та скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до виконавчого листа №2-3207/09 від 15.02.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» в особі Херсонської філії ВАТ «Морський транспортний банк» в сумі 139507,8 доларів США, виданого 10.03.2010р

Відповідно до постанови ВП №42210561 від 15.06.2015р. державним виконавцем виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Кухаренко В.В. повернуто виконавчий лист №2-3207/09 виданого 10.03.2010р. Дніпровським районним судом м. Херсона, постановою встановлено, що Законом України про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014р. №1304-УІІ встановлена заборона на реалізацію іпотечного майна. Іншого майна на яке може бути звернено стягнення у боржника не виявлено. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 15.06.2016року.

Відповідно до заяви ПАТ «МТБ Банк»№58-06/20 від 01.07.2020року просить Білозерський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрити виконавче провадження, змінити сторону стягувача виконавчого провадження на ПАТ «МТБ Банк» у зв`язку із зміною найменування.

Відповідно до постанови ВП №62469730 головним державним виконавцем Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюком А.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-3207/09 виданого 10.03.2010р. виданого Білозерським районним суд Херсонської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» в особі Херсонської філії ВАТ «Морський транспортний банк» в сумі 139507,8 доларів США.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 8 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.5 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частинами 1, 2, 3 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Також, до моменту набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, виконання вказаного виконавчого листа здійснювалось за правилами та в порядку, визначеному ЗУ «Про виконавчу службу» від 21.04.1999 № 606-XIV, яким було встановлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання в 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, з моменту набрання чинності вказаним законом, строк для пред`явлення вищевказаного виконавчого листа встановлюється у три роки.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Однак у зв`язку із тим, що Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VII набрав законної чинності 05.10.2016 року, постановою державного виконавця служби Білозерського районного управління юстиції від 15.06.2015 року повернуто стягувачу, та вказано, що документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 15.06.2016р., тобто строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув на час набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VII.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження виконавцем винесено 03.07.2020 року, тобто стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки виконавчий лист було повернуто стягувачу 15.06.2015 року, та вказано, що документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 15.06.2016р., тобто строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув на час набрання чинності 05.10.2016 року Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VII.

При цьому обов`язок пред`явлення до виконання виконавчого документа у строки встановлені ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» не являється абсолютним, оскільки стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, відповідно до частини шостої даної статті, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Дане право також кореспондується у ст. 433 ЦПК України.

Однак ні державним виконавцем, рішення якого оскаржується, ні стягувачем, не надано суду доказів поновлення строку пред`явлення виконавчого листа № 2-3207/09 до виконання, зокрема не долучено до матеріалів справи копії відповідної ухвали суду.

За наведених обставин, виконавцем прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження з порушенням ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки ним не було в належній мірі перевірено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини другої статті 387 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення із скаргою) у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до закону, суд вважає що постанову головного державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюка А.В. про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2020 року за № ВП №62469730 слід визнати неправомірною та скасувати, оскільки вона винесена в порушення вимог закону.

Щодо вимоги заявника (боржника у виконавчому провадженні)про зобов`язання державного виконавця повернути виконавчий лист №2-3207/09 стягувачу без виконання, то суд вважає, що така вимога підлягає до часткового задоволення, а саме, слід зобов`язати головного державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюка А.В повторно розглянути заяву представника ПАТ «МТБ Банк» про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-3207/09 виданого 10.03.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 104047,05доларів США, оскільки тільки до повноважень державного виконавця входить питання відкриття виконавчого провадження чи повернення виконавчого листа без виконання, суд не вправі замінювати собою державного виконавця та втручатись в коло його повноважень.

Однак, суд вважає за необхідне наголосити, що при повторному розгляді заяви про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний дотримуватись вимог Закону України «Про виконавче провадження» та врахувати вище викладене судом у даній ухвалі.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_1 підлягають до частковому задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 4, 5,12, 18Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» в особі філії ПАТ «МТБ Банк» у м. Херсоні задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюка Артема Валентиновича щодо відкриття виконавчого провадження ВП №62469730 з примусового виконання виконавчого листа №2-2307/09, виданого 10.03.2010р. Дніпровським районним судом м. Херсона - незаконними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюка Артема Валентиновича від 03.07.2020 р. про відкриття виконавочго провадження ВП №62469730.

Зобов`язати головного державного виконавця Білозерського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пшенишнюка Артема Валентиновича повторно розглянути заяву представника ПАТ «МТБ Банк» про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-3207/09 виданого 10.03.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 104047,05доларів США.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

СуддяО. І. Кузьміна