СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/638/20
ун. № 2-2641-1/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суду м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцький Тимофій Костянтинович, про заміну сторони виконавчого провадження в процесі виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2020 р. старший державний виконавець звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд замінити стягувача із ПрАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ОК «Булгаківський».

Заяву обгрунтовує тим, що стягувач відступив право вимоги 31.07.2015 за кредитним договором №ML-003/097/2007 від 25.03.2018, а також за договором іпотеки №PML-PML-003/097/2008 від 25.03.2008.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, причини неявки су не повідомили.

Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. (п. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши наведені щодо підстав заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.10.2010 позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

12.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою в якій просив звернутися до суду із клопотанням про заміну стягувача або повернути виконавчий лист попередньому стягувачу ПАТ «ОТП Банк» згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В якості доказу заміни стягувача старшим державним виконавцем подано до суду ухвалу Київського апеляційного суду м. Києва від 17.02.2020 в рамках цивільної справи №759/8954/19.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, п.п. 1 і 2 ч. 2 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13 у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вирішуючи питання про можливість заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-26411/10 суд приймає до уваги те, що заявником не надано жодних належних доказів переходу прав вимоги за кредитним договором №ML-003/097/2008 від 25.03.2008.

Звертаючись до суду, заявником не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, тих обставин, на які заявник посилається в своїй заяві. Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, заявником не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, на підтвердження своїх заявлених вимог. Своїми правами, визначеними ст. ст. 43, 84 Цивільного процесуального кодексу України, заявник також не скористався, клопотань про витребовування доказів в порядку ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, не заявляв.

Таким чином, приймаючи до уваги наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи обґрунтування заявлених вимог, суд приходить до висновку про те, що заявником не подані належні та допустимі докази, що містять відомості щодо предмета доказування, тому заява про заміну сторони виконавчого провадження, не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 43, 76-81, 84, 442, 260, 261, ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяву старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцький Тимофій Костянтинович, про заміну сторони виконавчого провадження в процесі виконання рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали складено 04.09.2020.