Провадження № 2/522/3587/20
Справа № 522/1769/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії Інфоксводоканал до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Представник позивача позовні вимоги мотивує тим, що 09.12.2019 року Приморським районним судом м. Одеси був прийнятий наказ №522/20220/19 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 8451,76 грн. та судового збору у сумі 192,10 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" з ОСОБА_1 .

Проте, 13.01.2020 року Приморським районним судом м. Одеси заяву ОСОБА_1 було задоволено. Вищезазначений судовий наказ скасовано та роз`яснено Водоканалу про можливість розгляду заявлених вимог у порядку позовного провадження.

ОСОБА_1 є споживачем філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (далі - Водоканал), що підтверджується оформленим особовим рахунком за № НОМЕР_1 та договором про надання послуг водопостачання та водовідведення №185665/ПВ-ВБС від 21.10.2019 року, укладеним між Водоканалом та ОСОБА_1 . Однак, ОСОБА_1 плату за надані Водоканалом послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 8451,76 грн. за період з 01.12.2016р. по 01.11.2019р., що підтверджується обґрунтованим розрахунком суми боргу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2020 року провадження по справі відкрито та надано час відповідачу для надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що повністю незгоден з нарахуваннями, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано не три, а дві особи.

Представник позивача надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що нарахування відповідачу здійснювались на трьох осіб відповідно до довідки Ф1 від 22.09.2011 року, а довідка Ф1 від 20.10.2014 року була надана лише 05.08.2019 року, отже нарахування на двох осіб здійснюється з моменту надання довідки Ф1.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ Інфокс в особі філії Інфоксводоканал позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідач ОСОБА_1 , його дружина, ОСОБА_2 , та їх син ОСОБА_3 Є співвласниками квартири АДРЕСА_2 у рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» за адресою: м. Одеса, вул. Зоопаркова, 7-б, кв. 3, що вбачається з відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 та з договору про надання послуг водопостачання та водовідведення №185665/ПВ-ВБС від 21.10.2019 року,укладеного між позивачем та відповідачем.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005р. №630 (далі - Правила) Водоканал надавав послуги водопостачання та водовідведення відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 за які він у відповідності з п. п. 20, 30 Правил повинен був своєчасно розраховуватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок Водоканалу.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 №2189-VІІІ Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Закон України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 №2189-VIII, а саме його стаття 1 передбачає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 №2189-VIII передбачено перелік житлово-комунальних послуг, згідно до якого водопостачання та водовідведення є житлово-комунальними послугами.

Нарахування відповідачу за надані послуги здійснювалися відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 р., та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 16.06.2016р. № 1142, від 11.07.2017р. № 908, від 02.11.2017 № 1344, від 26.06.2018р. № 597, від 23.10.2018р. № 1251, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами.

Згідно з довідкою від 22.09.2011 року (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрації) за адресою: АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані: ОСОБА_1 , 1948 року народження та ОСОБА_2 , 1951 року народження, ОСОБА_3 , 1977 року народження.

Судом досліджено обґрунтований розрахунок боргу, складений позивачем по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року, споживач ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного розрахунку заборгованість ОСОБА_1 складає 8451,76 грн., нарахування здійснені на трьох осіб.

Однак, відповідно до довідки Ф1 від 20.10.2014 року, наданої відповідачем, вбачається, що за вищезазначеною адресою проживає та зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 , 1948 року народження та ОСОБА_2 , 1951 року народження.

Отже, судом встановлено, що у період, з яким звертається позивач за адресою: АДРЕСА_1 проживало дві особи, тому сума нарахування повинна бути виконана з урахуванням на двох осіб.

Як вбачається з розрахунку, він виконаний за формулою: фактичний об`єм помножений на тариф (діючий на той час) дорівнює сумі нарахування, оскільки норма на 1 особу складає 5,783 куб.м., на дві 11,566 куб.м., отже, 11,566*7,94 = 91,84 грн. за водопостачання та 11,566*6,18=71.48 грн. за водовідведення. Всього нарахування за місяць складають 163,32 (91,84 грн. + 71,48) грн.

Аналогічно судом виконано нарахування за весь період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку щодо правомірності стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 7735,80 грн. з розрахунку на двох осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,12,13,81,89,259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії Інфоксводоканал до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5) заборгованість у сумі 7735,80 грн. /сім тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 80 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5) судовий збір в розмірі 2102,00 грн. /дві тисячі сто дві гривні/.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29.10.2020 року.

Суддя

22.10.2020