Справа № 128/2159/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді: Ганкіної І.А.,

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшов будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,2500 га. та земельна ділянка площею 0,3084 га, що розташована АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2500 га. та ділянку площею 0,3084 га., що розташована АДРЕСА_1 підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку: серія ВН №202899 (додаток №2) та серії ВН №202900. Згідно даних технічного паспорта житловий будинок загальною площею 32,7 складається з: коридору- 6,4 м., комори-3.9 м., кухні-10.2 м., кімнати -12.2 м. До складу домоволодіння входить також сарай, криниця, ворота, огорожа, ворота з хвірткою. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що вона матиме право за законом, в рівних частках кожному: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .. 22 липня 2016 року ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли належним чином, звернувшись у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з письмовими заявами про прийняття спадщини.

Однак, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на відповідні частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2500 га. та земельної ділянки площею 0,3084 га., що розташована АДРЕСА_1 . Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земля, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2500 га. та земельну ділянку площею 0,3084 га., що розташована АДРЕСА_1 . Відповідно, частка спадкоємиці ОСОБА_1 у спадковому будинку та спадковій земельній ділянці, з врахуванням частки у спадковому майні, від якої відмовився спадкоємець ОСОБА_4 за заповітом, становить 2/3, а частка спадкоємиці ОСОБА_2 - 1/3.

В зв`язку з викладеним вище, позивач просить визнати за нею право власності на вищезазначену частину спадково майна і порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 в судовому порядку.

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги свого підтримує та просить їх задоволити. Змін та доповнень не має.

Відповідач по справі представник Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області надали суду заяву, згідно якої при вирішенні судового спору покладаються на розсуд суду, справу просять розглянути за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутність. .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 в с. Медвідка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 22.02.2016 року (а.с.9).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшов будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гідно даних технічного паспорта житловий будинок загальною площею 32,7 складається з: коридору- 6,4 м., комори-3.9 м., кухні-10.2 м., кімнати -12.2 м. До складу домоволодіння входить також сарай, криниця, ворота, огорожа, ворота з хвірткою (а.с. 11-15).

Також до складу спадкового майна, входить земельна ділянка площею 0,2500 га. та земельна ділянка площею 0,3084 га, що розташована АДРЕСА_1 , право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2500 га. та ділянку площею 0,3084 га., що розташована АДРЕСА_1 підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку: серія ВН №202899 (додаток №2) та серії ВН №202900 (а.с.10, 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що вона матиме право за законом, в рівних частках кожному: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с.16).

22 липня 2016 року ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли належним чином, звернувшись у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з письмовими заявами про прийняття спадщини (а.с.17).

03 квітня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на відповідні частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2500 га. та земельної ділянки площею 0,3084 га., що розташована АДРЕСА_1 , що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії (а.с.18-19).

Відповідно, частка спадкоємиці ОСОБА_1 у спадковому будинку та спадковій земельній ділянці, з врахуванням частки у спадковому майні, від якої відмовився спадкоємець ОСОБА_4 за заповітом, становить 2/3, а частка спадкоємиці ОСОБА_2 - 1/3.

Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо.

За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно Закону України „Про власність від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті батька), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року: „ Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 317, 328, 1223, 1225, 1233, 1247,1261, 1268,1278 ЦК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 130, 214, 215, 223, 256 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом від 08 вересня 2014 року, зареєстрованим в реєстрі за № 170 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка померла в с. Медвідка Вінницького району Вінницької області на 2/3 (дві третіх) частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом від 08 вересня 2014 року, зареєстрованим в реєстрі за № 170 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка померла в с. Медвідка Вінницького району Вінницької області на 2/3 (дві третіх) частки земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:006, площею 0,2500 га та земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:008 площею 0,0611 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.10.2020.

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач Лаврівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, адреса: с. Лаврівка, вул. Незалежності, 1А, Вінницького району Вінницької області;

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя І.А. Ганкіна