Провадження № 2/359/766/2020
Справа № 372/2937/19
08 вересня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В..
при секретарі - Степаненко А.О.,
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 про солідарне відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
14.08.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, вимоги якого було збільшено, та відповідно просив суд:
-стягнути пропорційно з ПрАТ СК «Галицька» та ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 судові витрати( а.с.2,3, 71-77).
В обгрунтовання позову зазначив, що 10 грудня 2018 року в Бориспільському районі Київської області с. Гора в напрямку с. Мартусівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 та водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 . У результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав суттєвих механічних ушкоджень. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду від 10.01.2019 р.
Зазначив, що у порушення п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ СК «Галицька» не здійснила виплату страхового відшкодування, причини затримки не повідомила, та телефонні дзвінки позивача ігнорує. Внаслідок чого, 23 травня та 31 травня (повторно) 2019 року звернувся до Моторно транспортного страхового бюро України зі скаргами стосовно виплати страхової суми, МТСБУ у свою чергу надало відповідь про втрату ПрАТ СК «Галицька» статусу асоційованого члена та припинення членства в МТСБУ з 02 липня 2019 року у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ. Вважає дії ПрАТ СК «Галицька» протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, внаслідок чого постійно перебуває у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням мого права власності, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неспроможність продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, настаннями інших негативних наслідків. Вважає, що такими діями йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 10 000 грн. та просить стягнути солідарно з відповідачів.
На підставі вищевикладеного, просив стягнути із страховика ПрАТ « СК « Галицька» на його користь матеріальний збиток 100000 гривень 00 копійок, як визначено страховим полісом та витрати на оплату Звіту № 95/18.12.19 та Звіту № 95/18.12.19_Су - 3000 грн., а з винуватця ДТП ОСОБА_3 стягнути на його користь решту збитків не покритих страховим відшкодуванням, в розмірі 56 336 грн.70 коп. та витрати за послуги евакуатора - 1970 грн.
Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року передано зазначену цивільну справу до Бориспільського міськрайонного суду Київський шлях( а.с.18,19).
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання( а.с.28).
24.01.2020 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог( а.с.71-77).
Ухвалою від 17 лютого 2020 року закрити підготовче провадження у даній справі та призначити до судового розгляду по суті( а.с.134).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав обставини викладені в позові та заяві про збільшення позовних вимог, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, також не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ПрАТ СК «Галицька» повторно у судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - за місцезнаходженням юридичної адреси, про причини неявки представника не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та відзиву на позов до суду не направили.
Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - за зареєстрованою адресою місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть також бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також- відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У судовому засіданні встановлено, що 10 грудня 2018 року об 09 год. 20 хв. в с.Гора Бориспільського району Київської області по вул. Центральна, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на регульоване перехрестя з вул. Центральна не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі в напрямку с.Мартусівка, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду(а.с.6) встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент настання ДТП 10.12.2018 року, була застрахована в ПрАТ «СК «Галицька», поліс ОСЦПВВНТЗ № АМ 2445562, термін дії з 13.02.2018 по 12.02.2019.
Про факт настання 10.12.2018 року даної дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ СК «Галицька» було повідомлено водієм ОСОБА_1 , позивачем у справі, що підтверджується відповідним повідомленням про ДТП від 11.12.2018 р. за №322-у( а.с.6).
Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2019 року у справі № 359/103/19, № 3/359/171/2019, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.( а.с. 12).
Частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Встановлено, що у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу на праві приватної власності автомобіль марки ««Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 .
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , 19.02.2019 р. звернувся до відповідача ПрАТ «СК «Галицька» із заявою про виплату страхового відшкодування до якої, окрім іншого, долучив копію паспорту та документ на послуги евакуатора, що підтверджується копією заяви позивача від 19.02.2019р.( а.с.7).
Заяву позивача ОСОБА_1 з додатками, страховиком ПрАТ «СК «Галицька» зареєстровано 19.02.2019 р. за № 606-у( а.с.7).
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.».
Таким чином, кінцевим строком для виплати страхового відшкодування є 21 травня 2019 року, проте ПрАТ СК «Галицька» в порушення вимог чинного законодавства України, не здійснило виплату страхового відшкодування, причини затримки позивачу не повідомили.
Встановлено, що 23 травня та 31 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звертався до МТСБУ зі скаргами стосовно невиплати ПрАТ СК «Галицька» страхової суми( а.с.8, 9).
Також судом встановлено, що у зв`язку з не направленням страховиком (відповідачем ПрАТ «СК «Галицька») протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про настання ДТП, що мало місце 10.12.2018 року, свого уповноваженого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) до місцезнаходження пошкодженого автомобіля позивача для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, як це передбачено п.34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не надання позивачу розрахунку матеріальної шкоди нанесеної в результаті ДТП, позивач ОСОБА_1 , 15 грудня 2018 року звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП «Джунь Сергія Миколайовича»( сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 553/16 від 21.07.2016 р.) для огляду його пошкодженого автомобіля та надання висновку про вартість матеріального збитку автомобіля позивача, пошкодженого при ДТП 10.12.2018 року.
Так, згідно звіту № 95/18.12.19 про оцінку вартості матеріального збитку, складеного 12 грудня 2019 року оцінювачем ФОП « ОСОБА_4 », вартість відновлювального ремонту складає 286744,66 грн.; ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 219161,40 грн. На підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблений висновок, що вартість матеріального збитку, завданого власникові ««Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 219161,40 грн.( а.с.81-87).
Враховуючи вимоги діючого законодавства, та ту обставину, що вартість відновлювального ремонту КТЗ є більшою за вартість матеріального збитку, позивачем у ФОП « ОСОБА_4 » було замовлено дослідження з визначення вартості залишків.
Будь-яких доказів, які б спростовували вищевказані висновки оцінювача щодо розміру матеріального збитку та вартості залишків, а також розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу, відповідачами суду надано не було, а також клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи заявлено не було.
Відповідно до ч.1,2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.
Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках: визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом;
Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на оплату транспортних послуг(евакуатора) у розмірі 1970,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією № 1534961 від 10.12.2018( а.с.127).
У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками в свою чергу є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Положеннями ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У відповідності до ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно повідомлення МТСБУ за № 3.1-02, наданого на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2020р.(а.с.162) встановлено, що згідно з інформацією, отриманою з Централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy» з номерним знаком НОМЕР_1 на дату ДТП, яка мала місце 10.12.2018 р. була застрахована у ПрАТ «СК «Галицька» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів(Поліс № АМ/2445565), на строк 13.02.2018-12.02.2019 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну третьої особи в розмірі 100000,00грн. та з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю в розмірі 200 000грн.Розмір франшизи відповідно до Полісу № АМ/2445562 складає 0,00грн.
Також повідомляють, що на дату одержання МТСБУ ухвали суду, ОСОБА_1 із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка сталася 10.12.2018 р. за участю ТЗ марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , та ТЗ марки «Volkswagen Caddy» з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , до МТСБУ не звертався.
Згідно приписів абзацу 2 п. 12.1 ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «СК «Галицька» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальний збиток, якого останній зазнав від пошкодження транспортного засобу марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 100000 грн., як визначено страховим полісом, а також витрати на оплату виконання оцінки по визначенню збитку у розмірі 3000,00грн.
Окрім того, з відповідача ОСОБА_2 , має бути стягуто понесені позивачем витрати внаслідок пошкодження майна: 1970 грн. - понесених витрат на послуги евакуатора.
Що стосується позовних вимог, щодо стягнення із страховика пені, інфляційного збільшення суми боргу та 3 % річних за неналежне виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд прийшов до висновку, що такі вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 19.02.2019 р. звернувся до відповідача ПрАТ « СК « Галицька» із заявою про виплату страхового відшкодування. Вказану заяву позивача з додатками страховиком було отримано 19.02.2019 р. за вх.. № 606-у( а.с.7).
Пунктом 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Стаття 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює порядок дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).
При цьому, відповідачем ПрАТ «СК «Галицька» не надано жодного доказу на підтвердження того, що страховиком (відповідачем) протягом 2-х днів з дня отримання повідомлення про настання ДТП, що мало місце 10.12.2018 року аж до звернення позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, що мало місце 19.02.2019 року, яка отримана 19.02.2019 року, вчинялися якісь дії з метою розпочати розслідування страхового випадку з метою встановлення розміру заподіяних збитків, як і не надано доказів того, що саме дії позивача перешкодили це зробити у вказаний період.
Суд вважає, що оскільки, відповідачем ПрАТ « СК «Галицька» у строк до 21 травня 2019 року, в порушення вимог п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не здійснено виплату страхового відшкодування, саме з 22.05.2019 року слід здійснювати нарахування штрафних санкцій.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
За приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності до п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Постановою Верховного Суду від 06.06.2019 року у справі № 758/8819/16-ц встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі, є грошовим зобов`язанням, оскільки в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату страхувальникові або іншій особі. А тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 625 ЦК України.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 року по справі № 6-49цс12, законодавство України не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч.3 ст. 549 ЦК України), індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України)».
Крім того така ж правова позиція висвітлена Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 06.06.2019 року по справі № 758/8819/16-ц.
Правильність розрахунку трьох процентів річних, інфляційного збільшення боргу та пені, зазначених позивачем у долучених до заяви про збільшення позовних вимог розрахунках (а.с. 79,80), судом перевірена.
Так, згідно розрахунку , три проценти річних заборгованості за період з 22.05.2019 року по 15.01.2020 року, станом на день звернення до суду з заявою про збільшення позовних вимог, складають 1956,00 грн.
Згідно розрахунку, інфляційне збільшення боргу за період з 22.05.2019 р. по 15.01.2020 р., станом на день звернення до суду з заявою про збільшення позовних вимог, з урахуванням змінюваної індексу інфляції( за травень 2019-100,7%, за червень 2019-99,5 %, за липень 2019-99,4%; за серпень 2019 -99,7%; за вересень 2019-100,7%; за жовтень 2019-100,7%; за листопад 2019-100,1%, за грудень 2019- індекс не встановлено), складає 792 грн. 24 коп.
При цьому, суд також враховує, що будь-яких заперечень щодо нарахованої позивачем суми трьох процентів річних, інфляційного збільшення боргу та пені, відповідачем ПрАТ СК «Галицька» надано не було.
Що стосується завданої позивачу моральної шкоди суд виходить із наступного.
У відповідності до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. (ч. 3 ст. 23 ЦК України).
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як роз`яснив Верховний Суд України у постанові пленуму № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Суд враховує доводи позивача про спричинені йому моральні страждання, які полягають у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням його права власності, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неспроможність продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, настаннями інших негативних наслідків.
На день розгляду справи з моменту ДТП і до дня розгляду справи шкода позивачу не відшкодована.
Поряд із цим суд враховує правові висновки Верховного Суду України у постанові від 06.11.2013 року по справі №6-108цс13.
Тому, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме, з урахуванням принципу розумності, виваженості та справедливості: з винуватця ДТП відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 моральна шкода в сумі 5 000грн. 00коп.
При поданні позову позивач сплатив судовий збір в сумі 1909 грн. 36 коп., що підтверджується відповідними квитанціями( а.с.1,78).
У відповідності дост. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на це, суд вважає, що з відповідача ПрАТ « СК «Галицька» на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1098 грн.51 коп., а з відповідача ОСОБА_2 - 840грн. 80коп.
Окрім того, відповідно до вимог ст..141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору: - з відповідача ПрАТ «СК «Галицька» в сумі 170 грн. 51 коп., - з відповідача ОСОБА_2 - 583 грн. 07 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273,280-284 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
- матеріальну шкоду в розмірі страхового ліміту, визначеного страховим полісом, у сумі 100000 (сто тисяч) гривень,
-3% річних від простроченої суми за період прострочення з 22 травня 2019 року по 15 січня 2020 року в сумі 1956 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень,
- інфляційні втрати за період прострочення з 22 травня 2019 року по 15 січня 2020 року в сумі 792 (сімсот дев`яносто дві) гривні 24 копійки,
- витрати на оплату Звіту №95/18.12.19 та Звіту №95/18.12.19_Су в розмірі 3000 (три тисячі ) гривень, -
а всього на загальну суму 126907 гривень 15 копійок (сто двадцять шість тисяч дев`ятсот сім гривень п`ятнадцять копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) завдані матеріальні збити, які складаються з:
- витрати на послуги евакуатора в сумі 1970 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят) гривень, -
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч гривень).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави в сумі 583 гривні 07 копійок (п`ятсот вісімдесят три гривні сім копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 24 вересня 2020 року.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів