Справа № 950/1480/20
Номер провадження 2/950/489/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді Чхайло О. В.,
при секретарі судового засідання - Сивоконь А.І.,
з участю: позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню;
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1315, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 8129,60 грн., яка виникла за кредитним договором № 200833-А від 15.02.2018 року. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він не укладав вищевказаний кредитний договір. Крім цього, нотаріусом порушено вимоги щодо вчинення виконавчого напису на підставі документів, які вказують на безспірність суми боргу, здійсненню виконавчого напису не передувало звернення відповідача до позивача з письмовою вимогою про погашення заборгованості.
Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав.
Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Треті особи в судове засідання також не з`явилися з невідомих причин.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
08.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис (а.с. 16), зареєстрований в реєстрі за № 1315, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 8129,60 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1489,60 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 2640 грн.
Як зазначено у виконавчому написі, борг виник начебто за договором надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 15.02.2018 року № 200833-А, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «СС ЛОУН» (правонаступник ТОВ «Фінфорс»), факт укладення якого позивач оспорює, вказуючи, що ніколи не укладав кредитних договорів.
13.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 61264610 щодо примусового виконання оспорюваного виконавчого напису (а.с. 18-19).
Не погодившись з вчиненням вказаної нотаріальної дії, позивач звернувся до суду, так як вважає, що виконавчий напис є незаконним та такими, що не підлягає виконанню.
Суд погоджується з вимогами ОСОБА_1 з огляду на таке.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло небільше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5(далі Порядок).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.
Згідно з п. 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Відповідно до п. 2. Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Позивач посилається на те, що сума заборгованості, яка стягнута з нього на користь ТОВ «Фінфорс» є спірною.
При цьому ОСОБА_1 взагалі заперечує факт укладення між ним та ТОВ «СС ЛОУН» договору надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 15.02.2018 року № 200833-А (а.с. 26-37), за яким була стягнута вказана заборгованість на користь ТОВ «Фінфорс», правонаступника первісного кредитора - ТОВ «СС ЛОУН».
Разом з цим, доказів на підтвердження факту надання ОСОБА_1 кредиту за вказаним договором ТОВ «Фінфорс» не надало, хоча згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, суд вважає, що стягувач не надав нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують заборгованості ОСОБА_1 та встановлюють прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, а нотаріус їх не перевірив та не пересвідчився у безспірності суми заборгованості, що є порушенням вимоги закону.
Тому, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалюючи рішення, суд також вважає необхідним вирішити долю судових витрат, а саме стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України;
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.02.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1315, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором № 200833-А від 15.02.2018 року в розмірі 8129,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текс рішення складено 02.11.2020.

Суддя Чхайло О. В.