Справа № 694/177/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.10.2020 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сакун Д.І., з участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А. розглянувши в приміщенні суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

14.02.2020 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за несплату аліментів в період з 04 листопада 2016 року по 01 лютого 2020 року в сумі 20158,00грн.

Свої вимоги мотивує тим, що у Звенигородському міськрайонному відділі ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).перебуває виконавчий лист про стягнення з гр. ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача кожного місяця, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме з 16 квітня 2013 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки - розрахунку про розмір заборгованості, станом на 01.02.2020 р. загальна сума заборгованості становить 20158,00 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Дудніченко В.М.) від 24.02.2020 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

17.03.2020, 24.04.2020 проводились підготовчі засідання, які відкладено внаслідок неявки сторін.

Суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_4 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 22.05.2020 року.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Гончаренко Т.В.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Гончаренко Т.В.) від 01.07.2020 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_5 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 07.09.2020 року.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 08.09.2020 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 08.10.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та його представник адвокат Павленко С.І. подали заяву про розгляд справи без їх участі. Крім того подали клопотання про стягнення з відповідача судових витрат.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча про час та дату був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, розрахунки по заборгованості надані позивачем, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення.

У суді встановлено, що у Звенигородському міськрайонному відділі ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).перебуває виконавчий лист про стягнення з гр. ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача кожного місяця, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме з 16 квітня 2013 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідки розрахунку від 11.02.20 р. вих. №5552 про розмір заборгованості за аліментами становить 20158,00 грн.

Згідно розрахунку, наданого представником позивача розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів ОСОБА_2 складає 148928,17грн. Розрахунок судом перевірений.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Відповідно ч. 1ст. 15ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1ст. 16ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1ст.19ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідност.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1ст. 196 СК Україниу разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Статтею 180 СК Українивстановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третястатті 182 СК Україниу редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першоюстатті 196 СК Українипри виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяцьта кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першоїстатті 196 СК Українипені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

В той же час згідно до п. 22Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, передбаченаст.196СКУкраїни відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК ( 2947-14 ) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Так, судом встановлено, що загальному сума пені за несплату аліментів за всі періоди з помісячною розбивкою при повному обрахунку здійсненого відповідно до правової позиції Верховного Суду України складає 148928,17 гри., проте сума пені відповідно до положень ст. 196 СК України не може бути більшою 100 % заборгованості, а тому, підлягає стягненню пеня в розмірі заборгованості в загальній сумі 20158,00 грн.

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що розмір неустойки був розрахований відповідно до норм діючого законодавства: з урахуванням вказаних вище правових позицій Верховного Суду, оскільки в цьому розрахунку правильно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості, тому суд приходить до висновку що сума стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів нарахована правильно.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, відзив від відповідача з поясненнями щодо того, що він не мав змоги належним чином сплачувати аліменти на утримування дітей, до суду не надходив, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840.80 грн.

Крім того, позивачем понесено витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн., відтак судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.181, 195,196 СК України, ст.ст.12,13,76 81,82, 89,141,211,263-265, 280-282, ч.1 ст.354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів , в розмірі 20158,00 грн. (двадцять тисяч сто п`ятдесят вісім гривень ).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) понесені витрати за надання правничої допомоги в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь держави 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок)судового збору(отримувачГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувачаГоловне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 899998, бюджетний рахунок 6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Заочне рішення суду може бути переглянуто Звенигородським районним судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 29.10.2020.

Суддя Д.І. Сакун