Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 6,600 га, кадастровий номер :01:001:0944, яка розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 129143 від 26 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 8814.

Заповіт баба позивача не залишала, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті баби, був батько позивача ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявляв про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 6,600 га, кадастровий номер :01:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 129142 від 26 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 8819.

Заповіт батько позивача не залишав, у зв`язку із чим, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька, та у відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на день смерті батька був неповнолітнім, йому виповнилося 15 років.

21 липня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Щока В.О. із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті батька. Листом нотаріуса мені відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Позивач вважає, що нотаріусом не враховано ту обставину, що на день смерті разом із бабою ОСОБА_2 постійно проживав його батько, який прийняв спадщину. Крім того, нотаріусом не враховано ту обставину, що на момент смерті батька позивач був неповнолітнім. Оскільки позивач відмовлявся від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, у зв`язку із чим вважається таким, що прийняв спадщину без обмеження строком.

На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати за ним право власності на земельні ділянки, які належали його померлим бабі та батьку в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є бабою позивача (а. с. 10, 16, 32).

ОСОБА_3 є батьком позивача, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису про смерть № 51 від 22 листопада 2005 року, складеного виконкомом Жданівської сільської ради (а. с. 33).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 11).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 6,600 га, кадастровий номер :01:001:0944, яка розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 129143 від 26 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 8814 (а. с. 12, 14).

ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 6,600 га, кадастровий номер :01:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 129142 від 26 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 8819 (а. с. 13, 15).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до п. 211 розділу 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований і постійно проживав за однією адресою її син ОСОБА_3 , згідно довідки № 344 від 08.09.2020 року, виданої виконкомом Магдалинівської селищної ради (а. с. 16).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Як вбачається з паспортних даних та свідоцтва про народження позивача, на момент смерті батька ОСОБА_3 , позивач був неповнолітнім (а. с. 6, 9).

Статтями 1296, 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Листом нотаріуса від 21 липня 2020 року, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 18).

Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом необґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач вважається таким, що прийняв спадщинубез обмеження строком.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач має право на спадкування за законом після смерті батька, прийняв спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки, які належали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

-земельну ділянку площею 6,600 га, кадастровий номер :01:001:0944, яка розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 129143 від 26 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 8814;

-земельну ділянку площею 6,600 га, кадастровий номер :01:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 129142 від 26 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 8819.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук