Провадження № 6/201/436/2020
УХВАЛА

29 жовтня 2020 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 16 жовтня 2020 року надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішенням 18 грудня 2013 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення у справі № 201/14089/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 515-0161004/ФК08 від 28 грудня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк». Згідно з Автоматизованою системою виконавчих проваджень виконавчі провадження № 55032408 та 55032480 з примусового виконання виконавчих листів щодо боржників були завершені. 02 липня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2273/К, згідно з яким право вимоги за кредитним договором № 515-0161004/ФК08 від 28 грудня 2010 року перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Також, заявник посилається на те, що оригінали виконавчих листів щодо боржників у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена, місцезнаходження виконавчих листів невідоме. З урахуванням викладеного заявник просить замінити стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а також видати дублікати виконавчих листів № 201/14089/13-ц щодо стягнення заборгованості з боржника.

Представник заявника і інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник заявника просив розглянути заяву без його участі, про що зазначив у заяві.

Таким чином, неявка сторін у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду поставленого перед судом питання.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснити розгляд справи без фіксування судового розгляду цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 201/14089/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заочним рішенням від 18 грудня 2013 року у якій було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором заборгованість за тілом кредиту у сумі 112 600, 40 грн (сто дванадцять тисяч шістсот гривень 40 коп.), заборгованості за відсотками у сумі 28 658, 38 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім гривень 38 коп.), заборгованість за комісією 3 711, 60 грн. (три тисячі сімсот одинадцять гривень 60 коп.), а всього 144 970, 38 грн. (сто сорок чотири тисячі дев`ятсот сімдесят гривень 38 коп.). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1449, 70 грн. (одна тисяча чотириста сорок дев`ять гривень 70 коп.).

Встановлено також, що 02 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір № 2273/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у додатку № 1 до цього договору, у тому числі і за кредитним договором № 515-0161004/ФК08 від 28 грудня 2010 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення сторони виконавчого провадження із заявою про заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступника відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи заяву в частині видачі дубліката виконавчого листа необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року у зазначеній цивільній справі було видано два виконавчі листи представникові позивача 27 березня 2014 року.

Згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів щодо боржника ОСОБА_1 було відкриті 05 грудня 2017 року та на даний час завершені, оригінали виконавчих листів на примусовому виконанні не перебувають. Оригінали виконавчих листів передані банком до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не були. Таким чином, оригінали виконавчих листів у заявника та первісного стягувача відсутні.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання. При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з їх втратою, слід перевіряти обставини їх втрати.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документу до виконання склала 3 роки з дати набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання перебіг строку поновлюється. Час що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. При цьому, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно допуску до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 5 липня 2012 року вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції серед іншого (inter alia) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судових рішень не можна перешкоджати, відмовляючи у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що рішення суду є невиконаним, виконавчий документ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було втрачено, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про видачу дублікатів виконавчих документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 353, 431, 442, п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (, м. Київ, пров. Ковальський, буд. 19, офіс 147) у цивільній справі № 201/14089/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі № 201/14089/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова