Дата документу 03.11.2020 Справа № 331/3655/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3655/18
Провадження №22-ц/807/2981/20
Головуючий в 1-й інстанції - Жукова О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2020 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за поданням державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) А.Ю. Луць про розшук боржника,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) А.Ю. Луць звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 , в обґрунтування якого вказав, що на виконанні Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 417 823,10 гривень. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує, на виклик державного виконавця не заявляється, за зареєстрованим місцем проживання відсутня, неодноразово перетинала державний кордон України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2020 року, подання державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) А.Ю. Луць про розшук боржника - задоволено.

Оголошено розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за останнім відомим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доручено Олександрівському ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог подання.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що ОСОБА_1 не змінювала місця свого проживання та реєстрації, представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, надав свої появлення державному виконавцю, тому висновок суду щодо неможливості встановлення місця знаходження боржника є хибними, а подання в зв`язку цим не підлягає задоволенню.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні в Олександрівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 58982294 з примусового виконання виконавчого листа 2/331/102/2019, виданого 25.02.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 417 823,10 гривень.

Боржник ОСОБА_1 не виконує своїх зобов`язань, покладених на неї згідно рішення суду, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 не знаходиться.

Задовольняючи вимоги подання, суд першої інстанції зазначив, що боржник ОСОБА_1 відсутня за зареєстрованим місцем проживання, що встановлено актом державного виконавця від 27.03.2020 року, її фактичне місце проживання/перебування не вдалось встановити в зв`язку з чим є підстави для оголошення її в розшук.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може бо вони є передчасними з наступних підстав.

За пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчиненні дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно ст. 438 ЦПК України розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцем знаходження його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

З аналізу наведених вище норм законодавства, вбачається, що визначальним при розгляді подання про розшук боржника є встановлення відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Висновки суду першої інстанції, обґрунтовуються наявністю акта державного виконавця від 27.03.2020 року, який підтверджує лише, що у вказаний день двері квартири, в якій зареєстрований боржник ніхто не відкрив. При цьому мешканці квартири могли бути відсутні у цей час за місцем проживання по об`єктивним причинам. При цьому доказів повторного виходу за адресою боржника суду не надано.

Судом першої інстанції не було досліджено матеріалів виконавчого провадження (вказане підтверджено державним виконавцем в ході апеляційного розгляду), не було встановлено факту отримання чи не отримання боржником постанов та викликів державного виконавця, не встановлено факту ознайомлення боржника або його представника з матеріалами виконавчого провадження, а також не встановлено вжиття державним виконавцем всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду та з`ясування місця знаходження боржника, а за таких обставин, висновки суду, щодо задоволення вимог подання є передчасними, враховуючи також те, що представник боржника зазначає про проживання останньої постійно за місцем реєстрації і цей факт особисто судом першої інстанції не перевірено.

На підставі вищезазначеного, ухвалу суду першої інстанції про задоволення подання державного виконавця про розшук боржника, не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2020 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 04 листопада 2020 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О. З. Поляков