У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю представників скаржника-адвоката Карандашова Я.О.

за участю держаних виконавців Вахрамєєвою Я.В., Танащук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Васильченко Михайло Михайлович на дії державного виконавця, суд -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Деснянського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Васильченка Михайла Михайловича.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30.04.2020 призначено скаргу до розгляду.

Скаржником ОСОБА_1 подано заяву про зменшення вимог за скаргою на дії державного виконавця, яка прийнята судом. В обґрунтування заявленої скарги заявник посилається на те, що виконавче провадження № 61753142 неправомірно відкрито згідно з оскаржуваною постановою від 07.04.2020 державним виконавцем Васильченко М.М. 09.06.2016 Деснянським РВДВС у м. Києві було винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого листа № 2-965, виданого 24.03.2014 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення на користь ПАТ КБ "Альфа-Банк" заборгованості в загальному розмірі 568656,13грн. Отже, вказаний виконавчий документ міг бути пред`явлений стягувачем повторно в строк до 09 червня 2019 року. Згідно відмітки виконавчої служби на заяві Банку про відкриття виконавчого провадження виконавчий документ із заявою поступили на адресу виконавчої служби 07.04.2020, тобто з пропущенням встановленого Законом строку пред`явлення виконавчого документу. На копії виконавчого документу міститься відмітка про здійснене повернення виконавчого документу стягувану - ПАТ КБ «Альфа-Банк» 28 березня 2017 року, за п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, крім зазначеної «сумнівної» відмітки жодних належних доказів існування будь-якого іншого виконавчого провадження за даним виконавчим листом після 09.06.2016 виконавчою службою розгляду не надано, будь-яка інформація щодо цього також відсутня в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. З урахуванням викладеного і того, що вищевказана відмітка «державного виконавця» від 28.03.2017 не містить прізвище, ім`я, по-батькові останнього, запис про «повернення» виконавчого документу 28.03.2017 викликає обґрунтовані сумніви у його достовірності. Разом з тим, навіть у разі підтвердження факту повернення виконавчого документу 28.03.2017 його повторне пред`явлення до виконання 07.04.2020 є таким, що здійснено з порушенням передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» трирічного строку. Державний виконавець у своїй постанові від 07.04.2020 також не вказав, з яких підстав виконавчий документ прийнятий до виконання за межами встановленого Законом строку пред`явлення до виконання. Отже, постанова від 07.04.2020 про відкриття виконавчого провадження є незаконною і необґрунтованою, а дії державного виконавця з відкриття виконавчого провадження № 61753142 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-965, виданого 24.03.2014 Деснянським районним судом м. Києва неправомірними. У зв`язку з викладеним скаржник просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильченко Михайла Михайловича з відкриття виконавчого провадження № 61753142 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-965, виданого 24.03.2014. Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Альфа банк" заборгованості в розмірі 568656,13грн.

Представник скаржника -адвокат Карандашов Я.О. в судових засідання підтримав скаргу, 23.10.2020 до суду надійшла заява про розгляд скарги за відсутності скаржника та представника скаржника, просили суд визнати дії державного виконавця протиправними.

Державні виконавці Вахрамєєва Я.В., Танащук О.М. 27.07.2020 в судовому засіданні заперечували проти скарги, надали суду пояснення відповідно до яких зазначили, що в виконавчому провадженні №61753142 державний виконавець виконав вимоги Закону України «Про виконавче провадження». На інші судові засідання державні виконавці не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник заінтересованої особи Публічне акціонерне товариство «Альфа-Бак» в судові засідання не з`явився, про день та час судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши учасників скарги, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом встановлені та підтверджені матеріалами справи наступні факти та їм правовідносини.

18.11.2013 Деснянським районним судом м. Києва було винесено рішення по справі №2603/16420/12 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» задоволені та стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за Кредитним Договором № 490014733 від 02.11.2006 у розмірі 567046,63грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1609,50грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1609,50грн.

На виконання вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до Деснянського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МУ (м. Київ).

09.06.2016 Деснянським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві було винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого листа № 2-965, виданого Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за Кредитним Договором № 490014733 від 02.11.2006 у розмірі 567046,63грн.

Державний виконавець здійснив повернення виконавчого документу стягувану - ПАТ КБ «Альфа-Банк» 28 березня 2017 року, за п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

07.04.2020 представник АТ «Альфа-Банк» повторно звернувся з заявою до державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом № 2-965, виданого Деснянським районним судом міста Києва.

07.04.2020 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильченком Михайлом Михайловичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61753142 на підставі виконавчого листа виданого Деснянським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490014733 від 02.11.2006 в розмір 567046,63грн.

24.04.2020 представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до державного виконавця з заяво про повернення виконавчого документа стягувачу.

14.05.2020 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвою Яною Володимирівною винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до приписів ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Судом установлено, 07.04.2020 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильченком Михайлом Михайловичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61753142, за заявою АТ «Альфа-Банк» за виконавчим документом №2-965.

Однак, постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2020 винесена з порушенням передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» трирічного строку, оскільки виконавчий документ № 2-965 міг бути пред`явлений повторно в строк до 09.06.2019.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України « Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ( "Чіжов проти України" п. 40).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 61753142 від 07.04.2020, порушили права ОСОБА_1 , а дії Державного виконавця Васильченко Михайла Михайловича не відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ №2-965 міг бути пред`явлений повторно в строк до 09.06.2019, а тому скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 452 ЦПК України, слід стягнути з Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь держави судовий збір в розмірі 840,80грн.

Керуючись статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державний виконавець Деснянського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Васильченко Михайло Михайлович на дії державного виконавця- задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильченко Михайла Михайловича з відкриття виконавчого провадження № 61753142 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-965, виданого 24.03.2014 Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Альфа банк" заборгованості в розмірі 568 656,13 грн.

Стягнути з Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь держави судові витрати в розмірі 840,80грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.10.2020.

Суддя В.В. Бабко