Справа № 656/134/20
Номер провадження 2/656/85/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Іванівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря судових засідань Костенко Н.С.

представника позивача - прокурора Каховської місцевої прокуратури Херсонської області Кас`яненка В.О.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарова М.В.

представника відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Рябітченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Іванівка Херсонської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області С`єдіна Дмитра Володимировича в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Каховської місцевої прокуратури Херсонської області С`єдін Дмитро Володимирович в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки.

Позов обґрунтований тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі ГУ Держгеокадастр у Херсонській області) від 08.11.2018 №4008-СГ затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:001:0182, із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області. На підставі вказаного наказу державним реєстратором відділу реєстрації Новокаховської міської ради Соценко К.О. 04.12.2018 року за №29319226 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку. У подальшому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серія №134 від 04.04.2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Іванівського нотаріального округу Шляховою С.В. дану земельну ділянку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 продав на користь ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що зазначений наказ прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Херсонській області від 05.03.2014 №ХС/:04:001/00001586 отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,8230 га (кадастровий номер 652982000:04:001:0112) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Давидово-Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 17.02.2018 року за №24945374.

Каховською місцевою прокуратурою встановлено, що 22.10.2018 року до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області в інтересах ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_3 за довіреністю, який не повідомив, що ОСОБА_1 вже частково скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 повторно звернувся до органу виконавчої влади за отриманням безоплатно з земель державної чи комунальної власності земельної ділянки одного і того ж виду призначення, при цьому вже скориставшись раніше таким правом, а відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області, не перевіривши використання ОСОБА_1 раніше цього права, безпідставно передало у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для особистого селянського господарства площею 2,00 га, що є порушенням ч.1 ст.121 ЗК України.

Оскільки право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:001:0182, набуто з порушенням вимог ст.ст.116, 118, 121 ЗК України, тому просить визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 08.11.2018 року №4008-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельної ділянки. Витребвати у ОСОБА_2 на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:001:0182, що була передана наказом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 08.11.2018 року №4008-СГ у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в розмірі 6306,00 грн.

28 лютого 2020 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:001:0182, яка підлягає витребуванню у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Заборонено ОСОБА_2 відчужувати, змінювати цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0182, здійснювати її перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками.

11 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

27.03.2020 року представник відповідача - ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Глібова О.Д. надіслала до суду відзив на позовну заяву (а.с.61-64), згідно якого вимоги прокурора визнала частково, посилаючись на те, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області є територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, на який покладено функції щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами населених пунктів. ОСОБА_1 , через представника за довіреністю ОСОБА_3 , звернувся до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявами від 27.06.2018 р. та 22.10.2018 р. про надання йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га, розташованої на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, одночасно підтвердивши, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за даним видом цільового призначення не використав. Про те, що ОСОБА_1 реалізував своє право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки за даним цільовим призначенням на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Херсонській області від 05.03.2014 року стало відомо із позову прокурора.

Вважає, що наказ від 08.11.2018 року №4008-СГ про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки прийнятий Головним управлінням під впливом навмисного, цілеспрямованого введення в оману щодо фактів та обставин, які мають істотне значення та які вплинули на його прийняття.

Вимоги прокурора в частині витребування у ОСОБА_2 на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :02:001:0182), розташованої за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, є законними та обґрунтованими (а.с.61-64).

03.04.2020 року Каховською місцевою прокуратурою Херсонської області подано відповідь на відзив ГУ Держгеокадастру у Херсонській області (а.с.82-84), згідно якого вважає доводи викладені відповідачем у відзиві необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства. Згідно ЗУ «Про Державний земельний кадастр» відповідач мав можливість перевірити та надати належну оцінку дійсному волевиявленню ОСОБА_1 в отриманні спірної земельної ділянки, не допустити порушень ч.4 ст.116 ЗК, а отже запобігти незаконному вибуттю земель з державної власності, оскільки відповідачу в електронній формі надається безпосередній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, твердження відповідача про застосування до спірних правовідносин положень ст.ст.228, 215 ЦК є також необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

22.05.2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гончаров М.В. надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.104-106), в якому зазначає, що при зверненні з даним позовом до суду прокурором, в порушення ст.56 ЦПК України, необґрунтовано необхідність самостійного захисту інтересів держави, оскільки останній бездоказово вважає, що Головним управлінням не вжито заходів щодо повернення спірної земельної ділянки. Крім того, вважає, що позивачем обрано не ефективний спосіб захисту інтересів держави в частині визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області. Також у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 не підписував та не подавав особисто жодної заяви до ГУ Держгеокадасту у Херсонській області щодо набуття у власність шляхом приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га. 19.06.18 року на підставі договору доручення ОСОБА_1 уповноважив представника ОСОБА_3 представляти його інтереси та оформив нотаріальну довіреність. У довіреності визначено обсяг повноважень представника щодо вирішення питань відведення та одержання у приватну власність земельної ділянки, яка буде належати ОСОБА_1 , як учаснику АТО. При цьому, ОСОБА_1 інформував ОСОБА_3 про наявність у нього у власності земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм визначених ст.121 ЗК України на території Великоолександрівського району Херсонської області. ОСОБА_1 не допускав, що його представник буде подавати від його імені заяви щодо приватизації земельної ділянки саме для ведення особистого селянського господарства. Просив суд відмовити прокурору у задоволенні позову.

01.06.2020 року Каховською місцевою прокуратурою Херсонської області подано відповідь на відзив представника відповідача ОСОБА_1 (а.с.127-129), згідно якого вважає доводи викладені представником відповідача у відзиві необґрунтованими. По-перше, вважає підстави для представництва прокурором інтересів держави по даній справі є обґрунтованими та відповідають вимогам ст.131-1 Конституції України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» та ст.56 ЦПК. По-друге, щодо обраного прокурором способу захисту зазначає, що саме на підставі оскаржуваного наказу ГУ Держгеокадастру в Херсонській області було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, тому вимоги про визнання оспорюваного наказу недійсним як спосіб захисту поновлення порушених прав можуть бути предметом позову відповідно до ст.ст.16 ЦК, 152 ЗК. По-третє, щодо позиції ОСОБА_1 про його необізнаність щодо дій його представника ОСОБА_3 , зазначив, що право власності за відповідачем на спірну земельну ділянку зареєстровано 04.12.2018 року. Отримавши у власність земельну ділянку, ОСОБА_1 , знаючи, що вже раніше використав своє право на безоплатну приватизацію, свідомо надав нову довіреність від 10.01.2019 р. представнику ОСОБА_3 з правом відчуження спірної земельної ділянки та на підставі якої 04.04.2019 року представником було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_2 .

Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 15 червня 2020 року, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

13 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача - Каховської місцевої прокуратури Херсонської області Кас`яненко В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Рябітченко Т.В. в судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся завчасно в установленому законом порядку, його представник - адвокат Гончаров М.В. у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується розписками про вручення судових повісток (а.с.152,158), відзив на позов до суду не подавав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.144, 153), письмових пояснень на позов до суду не направляв.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках.

Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Згідно ст. ст. 14, 13, 19 Конституції України земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позовна заява прокурора містить обґрунтування підстав для здійснення прокурором представництва інтересів в суді, передбачених ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, зокрема у зв`язку з тим, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області чи інший державний орган не може здійснювати захист інтересів держави через відсутність повноважень щодо звернення до суду у даних правовідносинах.

Суд вважає, що прокурор набув статусу позивача на підставі ч. 5 ст. 56 ЦПК України у зв`язку з відсутністю органу, який може здійснювати захист інтересів держави у правовідносинах, що виникли, та відсутності у ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повноважень щодо звернення до суду.

Згідно з ч. 2, п. «в» ч. 3, ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст.118 Земельного кодексу України, який передбачає: подачу заяви до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування; надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Постановою Кабінетів Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 «Про деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» закріплюється першочерговість забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції.

Відповідно до положень зазначеної постанови Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність у межах норм безоплатної приватизації повинні визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області (крім надання земельних ділянок особам, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (учасникам антитерористичної операції).

За змістом зазначених норм права, прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі, є завершальним етапом безоплатного одержання земельної ділянки у власність та підтверджує реалізацію права особи на одержання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації по виду використання.

Таким чином, надання у власність земельних ділянок учасникам АТО здійснюється у порядку, визначеному ст. 118 ЗК України, за умови, що учасник бойових дій не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Херсонській області від 05.03.2014 року №ХС/:04:001/00001586 отримав у власність (шляхом безоплатної передачі) земельну ділянку площею 0,8230 га, кадастровий номер :04:001:0112, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Давидово-Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області (а.с.7). Право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 - 17.02.2018 року за №24945374, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 11.05.2019 року (а.с.9-11).

Отже, з моменту реєстрації права власності на земельну ділянку 17.02.2018 року відповідач ОСОБА_1 17.02.2018 року реалізував своє право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, передбачене ст. 116 Земельного кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 в повному обсязі, використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної власності або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в межах граничних норм, передбачених ст. 121 ЗК України.

27.06.2018 року ОСОБА_3 діючи на підставі довіреності серії ННС 806078 від 19.06.2018 року в інтересах ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про надання ОСОБА_1 , як учаснику антитерористичної операції, дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в межах території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області. В заяві, крім іншого зазначено, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 не використовувалось (а.с.22,65).

В подальшому, 22.10.2018 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою для передачі у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області (а.с.18).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 08.11.2018 року №4008-СГ затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:001:0182 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області (а.с.23).

04.12.2018 року державним реєстратором відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0182) для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області /запис про право власності №29319226/, що підтверджується Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.12-16).

04.04.2019 року представником ОСОБА_1 громадянином ОСОБА_3 , який діяв в інтересах відповідача по довіреності від 10.01.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В. за реєстровим №5, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого продав належну ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0182 на користь ОСОБА_2 . Договір купівлі продажу земельної ділянки посвідчено приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Херсонської області Шляховою С.В. 04.04.2019 року за №134 (а.с.15-16, 28-29).

Таким чином, 04.04.2019 року припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0182 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №134 від 04.04.2019 року та зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 (а.с.15-16).

Згідно ч. 1 ст. 15-1 Земельного кодексу України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Суд вважає, наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області №4008-СГ від 08.11.2018 року про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0182) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради, Іванівського району, Херсонської області необхідно визнати недійсним, оскільки в порушення норм ч. 8 ст. 118, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України та ст. ст. 2, 6 Закону України «Про землеустрій», видаючи наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області не перевірило відсутність перешкод для надання у власність відповідачу ОСОБА_1 земельної ділянки за даним видом використання, не відмовило у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та у передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача ГУ Держгеокадастру у Херсонській області в тій їх частині, що відповідач ОСОБА_1 ввів в оману ГУ Держгеокадастру у Херсонській області та повинен повністю нести відповідальність за позовом, оскільки на ГУ Держгеокадастру у Херсонській області законом покладено обов`язок здійснювати контроль за дотримання земельного законодавства фізичними особами під час реалізації права на землю.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0182), розташована за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_1 права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання; визнана недійсною правова підстава набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку (наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області №4008-СГ від 08.11.2018 року про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0182)), то земельна ділянка підлягає поверненню до державної власності.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 , що останній не допускав, що представник ОСОБА_3 буде подавати від його імені заяви щодо приватизації земельної ділянки саме для ведення особистого селянського господарства, судом до уваги не приймаються, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на підставі довіреності від 19.06.2018 року уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси щодо вирішення питань відведення та одержання у приватну власність земельної ділянки, як учаснику антитерористичної операції. ОСОБА_3 в інтересах відповідача звертався з заявами 27.06.2018 р. та 22.10.2018 р. до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою та в подальшому на затвердження зазначеного проекту щодо надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га, розташованої на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства. На підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 08.11.2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано 04.12.2018 року право власності на спірну земельну ділянку. ОСОБА_1 отримавши у власність спірну земельну ділянку та знаючи, що вже раніше використав своє право на безоплатну приватизацію, надав ОСОБА_3 нову довіреність від 10.01.2019 р. з правом відчуження спірної земельної ділянки, внаслідок чого, 04.04.2019 року представником було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки з ОСОБА_2 .

У зв`язку з чим, встановлені судом обставини, спростовують позицію відповідача ОСОБА_1 про необізнаність щодо дій його представника ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Воля держави як власника земель може виражатися лише в таких діях органу виконавчої влади - Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави.

Таким чином, повторне безоплатне надання Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_1 земельної ділянки у власність понад норму, встановлену законодавством, не може розцінюватися як воля держави, а отже, земельна ділянка вибула з володіння держави поза її волею.

Відповідно до ст.1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Позбавлення права власності має бути: здійснене відповідно до закону, необхідним у демократичному суспільстві і спрямованим на досягнення «справедливого балансу» між інтересами суспільства та інтересами заявника (рішення ЄСПЛ «Щокін проти України», «Трегубенко проти України», «Сєрков проти України»).

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Окрім того, суспільний інтерес, який полягає у поверненні в розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, який свідомо порушуючи закон, набув право власності на неї, та у подальшому відчужив її на користь ОСОБА_2 .

Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Витребування спірного майна на користь держави відповідає критерію законності, оскільки здійснюється на підставі ст.388 ЦК України, яка відповідає вимогам доступності, чіткості, передбачуваності, офіційний текст якої є публічним та загальнодоступним.

Повернення у власність держави незаконно приватизованої земельної ділянки становить суспільний інтерес, який полягає у відновленні законності та забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на приватизацію земельної ділянки.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 , який належним чином був повідомлений про дати судових засідань, що підтверджується розписками та поштовими повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.50,97,142,152,158), жодного разу не відвідував судові засідання, проти позову не заперечував, суд вважає, що у нього відсутній інтерес у збереженні земельної ділянки, яка у нього витребовується. При цьому добросовісний власник, із власності якого витребовується майно, не позбавлений можливості відновити своє право на підставі ст.661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має право відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

За таких обставин суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у ОСОБА_2 на користь держави.

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору з 01.01.2020 року за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру становить у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 грн.

При зверненні 27.02.2020 року до суду з даним позовом прокуратурою Херсонської області, згідно платіжних доручень №119 та № 118 від 03.02.2020 року, сплачено судовий збір в розмірі 4204,00 грн. та 2102,00 грн., а всього на загальну суму 6306,00 грн. (а.с.1, 30), тобто по 2102,00 грн. за кожною з вимог (дві позовні вимоги немайнового характеру та заява про забезпечення позову ).

Оскільки позов задоволено повністю, тому судовий збір в розмірі 6306,00 грн. слід стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у рівних частках, тобто по 2102,0 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 279 ЦПК України, ст.ст.116, 118, 121, 122, 126, 152 Земельного кодексу України, ст.ст.393, 388 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області С`єдіна Дмитра Володимировича в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки - задовольнити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 08.11.2018 року № 4008-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:001:0182, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області.

Витребувати у ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:001:0182, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Університетська, 136-а, ) на користь Херсонської обласної прокуратури /м.Херсон, вул.Михайлівська,33, р/р№UA0002291, МФО 820172, в ДКСУ м.Києва/, судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Херсонської обласної прокуратури /м.Херсон, вул.Михайлівська,33, р/р№UA0002291, МФО 820172, в ДКСУ м.Києва/, судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві гривні) гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Херсонської обласної прокуратури /м.Херсон, вул.Михайлівська,33, р/р№UA0002291, МФО 820172, в ДКСУ м.Києва/, судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Іванівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2020 року.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Ковальчук