ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8029/20
провадження № 2/753/5836/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у прядку регресу,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 задані збитки в порядку регресу в сумі 15 833,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.08.2019 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 222152Га/05АВ, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до умов зазначеного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

03 грудня 2019 року в м.Києві по вул. Дегтярівській, 28 сталась ДТП за участі т.з. Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та т.з. Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічні ушкодження.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 07.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винною за ст.124 КУпАП в зв`язку з подіями, які відбувались 03.12.2019 року.

Після ДТП власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_4 звернувся до Страховика - АТ «CK «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу №222152Га/05АВ.

Згідно до ремонтної калькуляції №1.003.19.0 від 06.12.2019 року, виконаного TOB «Авто-Ремонтедем», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , склала 35 649,80 грн.

Відповідачем 18.05.2020 року було відшкодовано на користь позивача 19 816,00 грн.

Разом з тим, невідшкодованою залишилась сума 15 833,80 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою від 02.06.2020 року відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про перенесення розгляду справи, через значну завантаженість представника.

Суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, як у необгрунтованому.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.08.2019 року між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_5 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №222152Га/05АВ.

Також встановлено, що 03 грудня 2019 року в м.Києві по вул. Дегтярівській, 28 сталась ДТП за участі т.з. Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та т.з. Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічні ушкодження.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 07.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винною за ст.124 КУпАП в зв`язку з подіями, які відбувались 03.12.2019 року.

Згідно даних МТСБУ, чинний поліс ОСЦПВВТЗ на транспортний засіб Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 20.05.2020 відсутній.

Після ДТП, 03.12.2019 року ОСОБА_5 звернувся із заявою до ПАТ "Страхова компанія "АРКС" про подію та про виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до страхового акту №ARX2525509 від 10.12.2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , склала 35 649,80 грн.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є така сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових плат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» платіжним дорученням №622510 від 11.12.2019 року здійснило страхове відшкодування на підставі акту №ARX2525509 від 10.12.2019 року на суму 35649,80 грн. на рахунок ТОВ «Едем-Авто».

Позивачем претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу від 12.02.2020 року ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність сплати зазначеної суми на рахунок АТ «СК «АРКС».

На дану претензію відповідачем було надано дві відповіді від 27.03.2020 року та від 18.05.2020 року, відповідно до яких відповідач повідомила позивача про незгоду із сумою нанесеної шкоди та відповідно до норм чинного законодавства вказувала вірну суму реальної шкоди, оскільки, згідно розрахунку відповідача, сума реальної майнової шкоди складає 19 816,00 грн. Дана сума була перерахована відповідачем позивачу, що підтверджується квитанцією від 15.05.2020 року.

Разом з тим, відповідачем надано до суду Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу №05/09/20 від 28.09.2020 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку автомобіля Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , склала 20 231,56 грн. з ПДВ на складові частини (18 511,96 грн. без ПДВ на складові частини).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Тобто «страхове відшкодування» встановлюється умовами договору, у даному випадку - згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №222152Га/05АВ від 07.08.2019 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 8.2. даного договору ОСОБА_3 є особою, що допущена до керування ТЗ. Згідно до розділу 28 «Порядок визначення розміру збитку та умови виплати страхового відшкодування» сторони встановлюють договірні підстави визначення збитку. Так, згідно п. 28.13. даного розділу сторони домовились, що така погоджена сума страхового відшкодування вказується у Кошторисі збитків, при цьому підпункти даного пункту визначають договірні засади того, що саме сторони відносять до збитків. Таким чином, «страхове відшкодування» - це договірна сума, що визначається та виплачується відповідно до даного Договору.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач у позовній заяві посилається як на правову підставу стягнення шкоди з відповідача саме на ст. 1187 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною З зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд має застосовувати спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за наслідками вимог ч. 3 ст. 22 ЦК України.

Статтею 29 даного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу зурахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому законодавець у деліктних зобов`язаннях закріпив презумпцію вини заподіювача шкоди і доведення відсутності вини у спричиненні шкоди поклав на заподіювача шкоди.

Отже особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 22 ЦК України).

Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди, вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Вирішуючи ж питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо- транспортною пригодою, потрібно визначити вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Встановлення ж розміру збитків (шкоди) має відповідати вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", "Загальним засадам оцінки майна і майнових прав", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року N 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін`юстом, Фондом держмайна, реєстраційний N 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змійами) тощо.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна є обов`язковою при визначенні збитків або розміру відшкодування.

Позивач же всупереч наведеним вимогам законодавства автоматично прирівнює суму договірного страхового відшкодування як розмір шкоди у деліктних правовідносинах. При цьому в підтвердження даної суми позивач надає неналежні докази: Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 04.12.2019 року, складену ТОВ «Едем-Авто» та Ремонтну калькуляцію від 06.12.2019 року, складену ТОВ «Едем-Авто».

Однак, дані документи складені з порушенням встановлених норм і правил розрахунку вартості відновлювального ремонту. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р + С м + С с X (1- Е 3), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором (позивач у справі) має відносити до збитків не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Законодавством не передбачено право особи на перенесення підприємницьких (господарських) витрат за договором до складу розміру шкоди у делікті.

Тому, пред`явлення позивачем до відповідача вимоги про виплату шкоди за деліктом у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Також, неправомірним є віднесення до розміру страхового відшкодування розміру податку на додану вартість. Так, у постанові від 28.02.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування (справа №757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18). Аналогічні правові позиції викладені у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 523/5890/15-ц, постанові ВС від 13.03.2018 року у справі № 910/9396/17 та у пунктах 4.36-4.37 постанови ВС від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17.

Всупереч цьому, сума, що була сплачена ОСОБА_3 вказана як без ПДВ, але згідно наданої з позовом Ремонтної калькуляції від 06.12.2019 року, складену ТОВ «Фірма «Ремонтедем-Авто», сума 35649,80 грн розрахована з ПДВ і її розмір складає згідно даної калькуляції 5941,63 грн. Згідно платіжного доручення було сплачено саме 35649,80 грн - як зазначено у Ремонтній калькуляції.

Також, позивачем не обгрунтовано та не підтверджується доказами факт пошкоділення ліхтаря заднього лівого автомобіля - саме в результаті ДТП. Таке пошкодження не зафіксовано в документах складених працівниками поліції, а також дане пошкодження відсутнє на фото, що були зроблені відповідачем відразу після ДТП, диск із записами яких було досліджено судом також.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у прядку регресу.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у прядку регресу- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: