Справа № 182/4472/20
Провадження № 2/0182/2182/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.11.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини.

Заяви по суті справи:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю з дитинства та проживає з нею.

На даний час донька досягла повноліття та навчається на другому курсі денного відділення Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім. Т.Шевченка і знаходиться на забезпеченні ОСОБА_1 .

Позивач не працює, здійснювала догляд за донькою та отримувала пенсію по догляду за дитиною-інвалідом до досягнення нею 18 років.

Однак, їхнього з ОСОБА_3 доходу у вигляді пенсії не вистачає для проживання останньої у столиці, проїзд у міському транспорті, придбання учбових товарів, посібників.

Відповідач також є особою з інвалідністю, однак він працездатний, отримує пенсію з інвалідності.

Враховуючи, що самостійно забезпечувати доньку позивач не має змоги, вона просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на період навчання ОСОБА_3 у розмірі ј частини усіх видів його заробітку, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року (а.с.1-3).

Не погодившись із позовними вимогами, відповідач подав заперечення (а.с.54-55). Зазначає про те, що є особою з інвалідністю другої групи з дитинства. З 12.06.2010 року у зв`язку з погіршенням здоров`я він не працює. Його єдиним доходом є пенсія з інвалідності у розмірі 856,00 грн. на місяць. При цьому, окрім ОСОБА_4 , він має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких зобов`язаний утримувати до повноліття. За таких обставин, у нього об`єктивно відсутня можливість надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 на період її навчання.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій на задоволенні позову наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечила (а.с.69).

Відповідач у запереченні на позов просив справу розглянути за його відсутності, у зв`язку зі станом здоров`я (а.с.55).

Третя особа письмових пояснень по справі не подавала. У судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Процесуальні дії у справі.

09.09.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.29).

Того ж дня витребувано відомості про доходи учасників справи (а.с.30,31).

Судом встановлено:

Сторони перебували у шлюбі та мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), яка є особою з інвалідністю з дитинства (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 досягла повноліття. Згідно з довідкою ОСББ «Корал-Н», вона зареєстрована та мешкає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6,8).

Як вбачається з довідки МСЕК № 621384, ОСОБА_3 з 14.07.2020 року встановлено третю групу інвалідності з дитинства по зору, безстроково (а.с.70).

Відповідно до довідки № 278 від 23.06.2020 року, ОСОБА_3 навчається на денному відділенні Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім. Тараса Шевченка. Термін закінчення навчання 30.06.2023 року (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства та з 01.07.2016 року йому присвоєно другу групу інвалідності, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК № 491431 від 16.06.2016 року (а.с.57).

Відповідно до довідки № 243, виданої Дніпропетровською обласною клінічною лікарнею ім. Мечникова, від має діагноз ХПБ V ст.: хронічний гломерулонефрит з переходом в нефросклероз. ТХПН, пролонгована програмний гемодіалізом (з липня 2010 року по жовтень 2010 року), аллотрансплантацією трупної нирки з 17.07.2011 року. Симптоматична артеріальна гіпертензія. Рекомендовано: довічна заміщу вальна терапія препаратами для імуносуспрессії (а.с.58).

З інформації, наданої ДФС, вбачається, що позивач не працює, отримує соціальні виплати, середньомісячний розмір яких за перше півріччя 2020 року становить 2422,27 грн. (а.с.46).

Середньомісячний дохід ОСОБА_2 у вигляді соціальних виплат за перше півріччя 2020 року становить у середньому 1804,67 грн. (а.с.42).

Відповідач також має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.62,63).

З довідки Соціального захисту (а.с.60) вбачається, що з ОСОБА_2 відраховуються аліменти та, за їх виключенням, він щомісячно у 2020 році отримував від 819,00 грн. до 856,00 грн.

Третя особа ОСОБА_3 отримує стипендію у розмірі 1180 грн. на місяць (а.с.46).

Отже, дохід позивача та третьої особи перевищує дохід відповідача.

Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом приймається до уваги, що ОСОБА_3 , як і її батько відповідач ОСОБА_2 , є особами з інвалідністю. Разом із тим, враховуючи, що ОСОБА_2 потребує довічного прийому препаратів для підтримання життєдіяльності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та його дохід менший, ніж дохід позивача, яка інших аліментних стягнень не має, а також самої ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, суд приходить до висновку про об`єктивну неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 на період її навчання. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 користувалася передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» пільгою щодо звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати по справі на суму 840,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 182,199,200 СК України, ст.ст. 10-13,76-81,141,258,263,265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

У позові ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повний текст рішення складено 04.11.2020 року.

Дані про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: А. Г. Багрова