Справа № 643/8215/20
Провадження № 2/643/3030/20
22.10.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання Хотян К.В.
представників позивача Іващенка Д.С., Царьова Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зняти (скасувати) арешт нерухомого майна, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 19736951 від 14.06.2010 року Московським ВДВС ХМУЮ на невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9957313 від 21.06.2010 року та зняти (скасувати) арешт нерухомого майна, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 19736951 від 14.06.2010 Московським ВДВС ХМУЮ на невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 10311712 від 30.09.2010 року.
В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом, після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , з яких: 1/3 частина вищезазначеної квартири їй належить на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-767 від 24.06.2009 року та 1/3 на праві спільної сумісної власності. Інша 1/3 частина квартири належала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві спільної сумісної власності, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку ОСОБА_2 фактично прийняла на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2019 року. Тобто, після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса П`ятої харківської міської державної нотаріальної контори (Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори), йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 . Також, нотаріусом було повідомлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено наявність арештів, а саме № 9957313 від 21.06.2010 року та № 10311712 від 30.09.2010 року, які накладено Московським відділом ДВС ХМУЮ за виконавчим провадженням № 19736951. Відповідно до відповіді Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області від 14.02.2020 року у якій відповідач зазначає, що він вимушений відмовити у проханні ОСОБА_1 та пропонує звернутись до суду, та додатково повідомляє, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт до моменту смерті боржника, було закінчено, та знищено зі спливом строку зберігання.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2020 року, позов залишено без руху.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.07.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, з підстав викладених у ньому. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди представників позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належало 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Ще одна 1/3 частина зазначеної квартири належала ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_3 , його мати ОСОБА_2 прийняла спадщину, але не оформила її, що підтверджується рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2019 року.
Отже, після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яку відповідно до заповіту, вона заповіла ОСОБА_1 .
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 201357486 від 21.02.2020 року, Московським ВДВС ХМУЮ накладено арешт на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження 9957313 від 21.06.2010 та реєстраційний номер обтяження 10311712 від 30.09.2010 року, за виконавчим провадженням № 19736951.
У зв`язку із наявністю вказаних обтяжень, ОСОБА_1 було постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Литвиненко Ю.Ю. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).
Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів)боржника (стаття 56 Закону України "Про виконавче провадження").
Звертаючись до суду позивач просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , оскільки наявність зазначеного обтяження перешкоджає оформити йому спадкові права.
З матеріалів справи вбачається, що дане обтяження було накладено в інтересах ПАТ «ОТП Банк» в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованості у загальному розмірі 473 127,25 грн.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачем в справі за позовом про зняття арешту з майна є або боржник, або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.
В даному випадку, позивач пред`явив позов до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), що не є належним відповідачем у спорі, оскільки арешт було накладено в інтересах стягувача ПАТ «ОТП Банк», та рішення по справі може вплинути на їх права.
Відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України заміна неналежного відповідача може здійснюватись лише за клопотанням позивача. Суд не наділений повноваженнями проводити заміну неналежного відповідача за власною ініціативою за відсутності клопотання позивача.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позов подано до неналежного відповідача, що узгоджується з позицією викладеною у п.40 Постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018року у справі №523/9076/16-ц.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 51, 80, 81, 258, 261, 263, 265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 / до Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) /м.Харків, майдан Захисників України, б.7/8/ про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 29.10.2020року.
Суддя Т.М. Довготько