Справа № 302/949/20
Номер рядка звіту 59
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

22.10.2020 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П

з участю секретаря с/з Царь О.В.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Міжгір`я справу за позовом ОСОБА_1 до Тюшківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання власності на рухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 29.09.2020 року до суду з позовом до Тюшківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання власності на рухоме майно.

В заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , яка була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Станом на день її смерті разом з нею проживав позивач, що стверджується довідкою виконкому Тюшківської сільської ради Міжгірського району від 16.06.2020 року № 297. При житті 04.10.1999 року баба ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все належне їй мано заповіла позивачу. Померла ОСОБА_2 була власником мотоцикла моделі ИЖ-П, 1963 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , коляски б/к, голубого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , який було зареєстровано у МРЕО Хустського РОВД на підставі технічного паспорта НОМЕР_3 від 09.06.1976 року, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.07.1999 року, реєстровий номер 898.

Однак, при звернення до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу на ім`я позивача Свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений мотоцикл і таким 08.09.2020 року було надано лист за № 62/01-16 в якому зазначено «У зв`язку з тим, що Вами у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подано, спадщину Ви не прийняли шляхом постійного спільного проживання оскільки місце вашої реєстрації на момент смерті ОСОБА_2 відмінне від місця реєстрації проживання померлої, відкрити спадкову справу за майном померлої ОСОБА_2 неможливо». В зв`язку з тим, що місце реєстрації позивача було відмінним від місця реєстрації проживання його баби ОСОБА_2 на момент її смерті, через це неможливо у встановленому законом завести спадкову справу до майна померлої баби ОСОБА_2 .. Також у позивача відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому просить визнати право власності на вказане майно у судовому порядку.

Представник позивача ОСОБА_3 на розгляд справи не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить такі задовольнити.

Відповідач в особі представника Тюшківської с/ради Міжгірського району в.п. сільського голови Грицовляк М.І. на розгляд не з`явився, подано заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов визнав в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст.ст. 211, 223 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог та додані до позову докази, позицію відповідача, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Відповідачі обставини зазначені в позові не заперечили, та не заперечують щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4 ..

Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно довідки виконкому Тюшківської сільської ради Міжгірського району № 297 від 16.06.2020 вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1930 р.н., була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , разом з нею на день її смерті в зазначеному будинку постійно проживав та не був зареєстрований ОСОБА_1 , 1982 р.н., який доводився померлій ОСОБА_2 онуком. Згідно заповіту померлої ОСОБА_2 зареєстрованого № 204 від 04.10.1999 року секретарем Тюшківської с/ради Якуб О.В., вбачається, що все своє належне майно, яке буде належати на час її смерті заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1296 Цивільного кодекс України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 22.07.1999 року власником мотоцикла моделі ИЖ-П, 1963 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , коляски б/к, голубого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , який було зареєстровано у МРЕО Хустського РОВД на підставі технічного паспорта НОМЕР_3 від 09.06.1976 року є померла ОСОБА_2 .

З урахуванням наведених норм закону та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам діючого законодавства та не порушує права та інтереси інших осіб.

Судових витрат до стягнення немає.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , право власності на мотоцикл моделі ИЖ-П, 1963 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , коляски б/к, голубого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , який було зареєстровано у МРЕО Хустського РОВД на підставі технічного паспорта НОМЕР_3 від 09.06.1976 року, у порядку спадкування за законом до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 01.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повний текс рішення виготовлено 02.11.2020 року.

Суддя: В. П. Кривка