ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/343/15-ц Номер провадження 22-ц/814/1846/20Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Панченка О.О.

суддів: Пікуля В.П., Карпушина Г.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 травня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Суми).

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст заявлених вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище зазначеною скаргою на дії державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції(м. Суми).

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилався, що в провадженні Кременчуцького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження про стягнення з нього аліментів. Вказував, що перебуваючи за кордоном він перераховував стягувачці ОСОБА_2 кошти через міжнародну платіжну систему «Western Union», які остання отримувала, використовувала на власний розсуд і не повідомляла виконавчу службу про їх отримання, внаслідок чого виникла заборгованість за аліментами. Зазначав, що дізнавшись про наявність боргу звернувся до державного виконавця з заявою про перерахунок боргу, але листом від 19.03.2020 року йому було відмовлено в обчисленні боргу з урахуванням сплачених ним коштів.

Наголошуючи на викладеному скаржник просив визнати відмову державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції(м. Суми). Бакуліної А.В. у здійсненні перерахунку розміру заборгованості протиправною та зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа № 524/343/15-ц з урахуванням здійснених ним платежів з-за кордону через компанію «Western Union».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 травня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишено без задоволення.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не було долучено належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що перераховані кошти були направлені саме на погашення заборгованості по сплаті аліментів.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції,

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив її скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити його скаргу на дії державного виконавця в повному обсязі.

Скаржник зазначав, що стягувач не заперечувала факт отримання грошових коштів від нього шляхом їх переказу з-за кордону через компанію «Western Union» та не навела доказів існування між ними інших боргових зобов`язань.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, шо рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.03.2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів на утримання дітей було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кошти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

03.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в якій просив здійснити перерахунок заборгованості по аліментах відповідно до виконавчого листа № 524/343/15-ц з урахуванням здійснених ним платежів з-за кордону через компанію «Western Union».

19.03.2020 року скаржнику на його адресу Кременчуцьким районним відділом державної виконавчої служби було направлено відповідь із розрахунком заборгованості зі сплати ним аліментів станом на 19.03.2020 року.

Відповідно до листа компанії «Western Union» від 07.11.2019 року, встановлено, що ОСОБА_1 здійснював переказ коштів на ім`я ОСОБА_2 в період з 28.04.2014 року по 21.08.2019 року у грошовій одиниці євро.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано Розділом VІІ ЦПК України.

У статті 195 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з частиною першою статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дана норма кореспондується статті 74 Закону, відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів справи вбачається, шо рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.03.2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів на утримання дітей було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кошти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

03.03.2020 року ОСОБА_1 звертався з заявою до Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в якій просив здійснити перерахунок заборгованості по аліментах відповідно до виконавчого листа № 524/343/15-ц з урахуванням здійснених ним платежів з-за кордону через компанію «Western Union».

19.03.2020 року скаржнику на його адресу Кременчуцьким районним відділом державної виконавчої служби було направлено відповідь із розрахунком заборгованості зі сплати ним аліментів станом на 19.03.2020 року без урахування вищенаведеного.

Відповідно до листа компанії «Western Union» від 07.11.2019 року, встановлено, що ОСОБА_1 здійснював переказ коштів на ім`я ОСОБА_2 в період з 28.04.2014 року по 21.08.2019 року у грошовій одиниці євро.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відсутність у переказі призначення платежу, не є підставою вважати, що боржник не сплачував аліменти, оскільки відповідно до листа компанії «Western Union» від 07.11.2019 року, мало місце перерахування грошових коштів саме на користь ОСОБА_2 .. За обставин існування рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, суд приходить до висновку, що вищезазначена довідка підтверджує виконання боржником свого обов`язку по сплаті аліментів, так як кошти надходили на рахунок стягувача аліментів.

Норми Закону України "Про виконавче провадження" не містять обов`язку вказувати на призначення платежу.

Твердження ОСОБА_2 про те, що кошти, які вона отримувала від боржника через систему «Western Union», були використані нею для погашення особистих боргових зобов`язань ОСОБА_1 та лише частка коштів в розмірі 15.000 тис грн. була погашена саме в рахунок сплати заборгованості по аліментах не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ОСОБА_2 не було надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник сплачував їй кошти на якісь інші потреби, а не сплачував аліменти.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам, що мають значення для справи, а також допущено неправильне застосування норм матеріального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Щодо судових витрат

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, судові витрати понесені ОСОБА_1 , пов`язані з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 420 грн. 40 коп. підлягають компенсації за рахунок Кременчуцького відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати відмову державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бакуліної Алли Вікторівни у здійсненні перерахунку розміру заборгованості ОСОБА_1 зі стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - протиправною.

Зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа №524/343/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 коштів в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття з урахуванням платежів, які були здійснені ОСОБА_1 через компанію "Western Union" на ім`я ОСОБА_2 за період з 28 квітня 2015 по 21 серпня 2019 роки згідно листа компанії «Western Union» від 07 листопада 2019 року у грошовій одиниці євро згідно офіційного курсу до грошової одиниці гривні на день платежу.

Стягнути з Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її прийняття шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий: О.О. Панченко

Судді: В.П. Пікуль

Г.Л. Карпушин