Номер провадження: 22-ц/813/5997/20
Номер справи місцевого суду: 510/1705/16-ц
Головуючий у першій інстанції Дудник В. І.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Котловінської сільської ради Ренійського району Одеської області, СВК «Іскра» про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ІІ.ОПИСОВА ЧАСТИНА

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Ренійського районного суду Одеської області з позовом до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, СВК «Іскра» Ренійського району Одеської області, відповідно до якого просила суд визнати за нею, ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_3 позивачка у встановлені строки звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 07.04.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено, постановлено:

визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). У відповідний 6-місячний строк, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивач на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 , мешкала разом із нею, після її смерті продовжувала користуватися земельною ділянкою, отже фактично вступила в управління та володіння спадковим майном в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким:

визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року;

визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є дочкою померлої ОСОБА_3 , а отже спадкоємцем першої черги, як і позивачка.

Крім того, спірна земельна ділянка належала батькам позивачки та ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом по Ѕ частині кожному.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини спірної земельної ділянки та спадкоємцями першої черги є ОСОБА_4 (чоловік померлої), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 .

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення було допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме позбавлення ОСОБА_1 права на спадкування після смерті батьків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.04.2020 року під головування судді Князюка О.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху.

22 травня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О.В. провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Котловінської сільської ради Ренійського району Одеської області, СВК «Іскра» про визнання права власності на спадкове майно було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 травня 2020 року у складі колегії суддів цивільної палати: головуючого Князюка О.В., суддів Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. справу було призначено до розгляду на 22 жовтня 2020 року на 11: 15 год.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв, клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені питання щодо розгляду справи по суті, усвідомленість її учасників про розгляд справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Згідно ч.1 п.1 ст. 365 ЦПК України у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Зважаючи на те, що до справи не залучено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), суд дійшов висновку про необхідність залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 365 ч.1 п.1, 389, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Залучити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 27 жовтня 2020 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: О. М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін