ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 363/4440/16
провадження № 2/753/6517/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі РАСУЛОВІЙ А.А.

за участю

позивач не з`явилась;

відповідач не з`явився;

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 грудня 2016 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , шлюб між сторонами розірвано. 28 грудня 2017 року було ухвалено додаткове рішення, яким визначено місце проживання дитини з матір`ю.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 грудня 2016 року та додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено на розгляд за встановленою законом підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу прийнято до свого провадження суддею Каліушком Ф.А. та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 08 жовтня 2020 року.

21 липня 2020 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій окрім вимог про розірвання укладеного між сторонами шлюбу, також просить суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , 2011 року народження, разом з матір`ю.

В судове засідання, яке відбулось 08 жовтня 2020 року, позивач не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, будь-яких клопотань ані від неї, ані від її представника до суду не надходило. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача.

Вивчивши матеріали заяви про уточнення позовних вимог, оцінивши наведені позивачем підстави для прийняття заяви про уточнення позовних вимог, суд приходить до наступного.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

За змістом поданої до суду заяви, позивач фактично подав заяву, якою змінив предмет позову додавши окрему позовну вимогу про визначення місця проживання дитини, також змінені підстави позовних вимог, що є недопустимим в розрізі положень цивільного процесуального законодавства.

Як убачається з правових висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 761/7978/15-ц, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Верховний Суд відзначив, що під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Суд звертає увагу позивача, що заява про зміну предмета та підстави позову має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, викладені у ст. 175 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З дотримання вказаних положень ст. 175 ЦПК України позивач має навести такі вимоги (предмет) або підстави позову в його обґрунтування, що виявлятиме зміну у конструкціях відповідних визначень без їх одночасного застосування.

За встановлених обставин, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог, оскільки позивач пред`являє окрему самостійну вимогу про визначення місця проживання дитини в розрізі спору про розірвання шлюбу, що фактично свідчить про подання позивачем нової позовної заяви, оскільки за своїм змістом та предметом позову у заяві про уточнення позовних вимог представник позивача одночасно змінює підстави та предмет позову, що є недопустимим відповідно вимог статті 49 ЦПК України, та свідчить про подання позивачем нової позовної заяви з визначенням іншого способу захисту в частині вимог про визначення місця проживання дитини та доведення заявлених вимог шляхом подання нових доказів.

Враховуючи викладене та керуючись стст. 49, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог, яка подана до суду 21 липня 2020 року та зареєстрована в канцелярії суду за вх.№43433.

Роз`яснити позивачу його право звернення до суду з відповідними вимогами про визначення місця проживання дитини у загальному порядку шляхом подання позову до суду з дотриманням вимог територіальної (альтернативної) підсудності в залежності від предмету позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.