Справа № 640/7558/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова:

головуючий суддя Колесник С.А..,

за участі секретаря Кудіновій К.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №640/7558/17 (6/953/390/20) за відсутності учасників справи подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до суду з поданням, відповідно до якого просить з метою недопущення порушень ст.. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» надати дозвіл для примусового проникнення приватного виконавця до житла боржника ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до квартири за адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту рухомого майна належного боржнику, для реального виконання виконавчого листа № 640/7558/17 виданого 28.07.2020 Київським районним судом м. Харкова про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 16 000,00 грн.; виконавчого листа № 640/7558/17 виданого 28.07.2020 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 8000 гривень 00 коп.; виконавчого листа № 640/7558/17 виданого 28.07.2020 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 3 955 448 гривень 85 коп. (ЗВП № 62695689, АСВП № 62693459, АСВП № 62695228, АСВП № 62694899, постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020).

В обґрунтування подання приватний виконавець вказує, що на виконанні Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близню кова Ю.В. перебуває зведене виконавче провадження № 62695689, АСВП № 62693459, АСВП № 62695228, АСВП № 62694899 на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, всього 4377393.74 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 640/7558/17 виданого 28.07.2020 Київським районним судом м. Харкова про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 16 000,00 грн. та виконавчого листа № 640/7558/17 виданого 28.07.2020 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з Хурі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 8000 гривень 00 коп. та виконавчого листа № 640/7558/17 виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 3 955 448 гривень 85 коп. (ЗВП №62695689, АСВП № 62693459, АСВП № 62695228, АСВП № 62694899, постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020).

Постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 за вих. №№ 4767,4776,4780 були надіслані сторонам виконавчого провадження 31.07.2020 рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується чеком про відправлення. У відповідності до ч. 1 ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

На вимогу приватного виконавця, яка зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження, протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, в порушення п. З ч. 5 ст. 19 до ЗУ Про виконавче провадження, боржник не з`явився до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, про що було складено акт, декларацію про доходи та майно не надав.

За відомостями Державної фіскальної служби України, на ім`я боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки в банківських установах.

Відповідно до відповіді МВС України, на ім`я боржника відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Згідно відповіді Департаменту реєстрації ХМР від 31.07.2020 № 2654/0/282-20 місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про реальну можливість боржника отримувати рекомендовану кореспонденцію, яка надсилалася приватним виконавцем.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване право власності за ОСОБА_1 .

Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2007, справа № 2-3641/07/07.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 19 ЗУ Про виконавче провадження боржник зобов`язаний допускати в установленому ЗУ Про виконавче провадження порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Обов`язок виконавця попередити боржника про дату та час виїзду виконавця для проведення виконавчих на адресу боржника приписами Закону України Про виконавче провадження та Інструкцію з організації примусового виконання рішень не передбачено.

Боржнику направлено виклик виконавця від 28.09.2020, яким вимагається з`явитись 05.10.2020 об 11 год 00 хв. для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 .

06.10.2020 об 11 год 00 хв виконавцем складено акт про неявку боржника для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 .

26.10.2020 об 11 год 00 хв виконавцем складено акт про ненадання боржником виконавцю допуск для проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 , що є перешкодою для примусового виконання виконавчого провадження.

Таким чином, існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчого документу або роблять його неможливим.

У зв`язку з викладеним просить вирішити питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника для примусового виконання виконавчого документа.

Приватний виконавець Близнюков Ю.В. у судове засідання не з`явився, у поданому до суду поданні просив розглянути подання за його відсутності.

З урахуванням приписів ст. 439 ЦПК України, відповідно до частини 2статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши подання приватного виконавця, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2017 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 3 955 448 грн. 85 коп., судові витрати в розмірі 8000,00 грн. (а.с.56-59).

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23.05.2018 рішення Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2017 у частині стягнення 3 164 359 грн. 08 коп., що є еквівалентом 120 000 доларів США та судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с.117-120).

Постановою Верховного суду від 03.06.2020 постанову Апеляційного суду Харківської області від 23.05.2018 скасовано, рішення Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2017 залишено без змін (а.с.172-176).

На виконання рішення суду було видано виконавчі листи.

30.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП№62693459, ВП№62694899, ВП№62695228 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошовий коштів в розмірі 3 955 448 грн. 85 коп., судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 16 000,00 грн. та судових витрат в розмірі 8000,00 грн. (а.с.186, 188, 190)

Вказані виконавчі провадження були об`єднані в зведене виконавче провадження ВП №62695689 (а.с.191).

Постановами про відкриття виконавчих проваджень боржника ОСОБА_1 було зобов`язано протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати виконавцю декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей та з`явитися до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавці до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

17.08.2020 приватним виконавцем складено Акт про те, що боржник не з`явився до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або яким він користується, для проведення виконавчих дій (а.с.192).

За відомостями Державної фіскальної служби України, на ім`я боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки в банківських установах (а.с.193).

Відповідно до відповіді МВС України, на ім`я боржника відсутні зареєстровані транспортні засоби (а.с.194).

Згідно даних Департаменту реєстрації ХМР місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.196).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване право власності за ОСОБА_1 (а.с.198-199).

Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2007, справа № 2-3641/07/07 (а.с.200-201).

28.09.2020 приватним виконавцем було направлено виклик на ім`я ОСОБА_1 , яким боржника зобов`язано з`явитись до виконавця 05.10.2020 (а.с.204).

06.10.2020 приватним виконавцем складено Акт про те, що на виклик виконавця від 28.09.2020 боржник не з`явився до виконавця для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.205).

26.10.2020 приватним виконавцем складено Акт про те, що боржник не надав виконавцю допуск для проведення виконавчих дій до квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.206).

Відповідно до ч. 5 ст 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Кайсин проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Згідно ст. 30 Конституції України проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, гарантована Основним законом недоторканість житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження прав особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно статті 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 4 частина 3статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що приватний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

В свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року , Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року), стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу приписів ст.76 ЦПК України у системному зв`язку зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що на державного виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу приватного виконавця до свого житла.

Сам по собі акт від 26.10.2020 щодо не надання допуску виконавця до квартири АДРЕСА_2 , для проведення виконавчих дій, не свідчить про факт присутності боржника у вказаному жилому приміщенні.

Також, відповідно ч.1. ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріали справи не містять жодних даних про вручення боржнику ОСОБА_1 постанов та викликів державного виконавця.

Надані копії квитанцій про оформлення поштових відправлень ще не підтверджує факту отримання їх боржником.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак твердження виконавця про те, що боржник навмисно ухиляється від виконання рішення суду, суд вважає необґрунтованим.

Окрім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій, та його обов`язок допустити приватного виконавця для проведення виконавчих дій.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши надані належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи приходить до висновку, що приватний виконавець не навів обґрунтованих фактів на підтвердження необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення та виконання усіх інших можливих спроб виконати рішення суду, у відповідності до норм діючого законодавства, без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 18,19,22 Закону України "Про виконавче провадження", статтею 439 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Суддя Колесник С.А.