Справа №949/862/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко Інна Іванівна про визнання недійсним та скасування рішення Берестівської сільської ради та державного реєстратора про державну реєстрацію прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання недійсним та скасування рішення Берестівської сільської ради та державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09 липня 2019 року він звернувся до Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність. Рішенням Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №328 від 17 липня 2019 року, йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. 03 вересня 2019 року він звернувся до землевпорядної організації із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Витягом з державного земельного кадастру про земельну діляку від 07 листопада 2019 року, земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :02:003:0087. 10 грудня 2019 року Берестівська сільська рада Дубровицького району Рівненської області затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0087 у його власність та надала йому у власність земельну ділянку площею 0,2482 га. 24 січня 2020 року він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко Інни Іванівни із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності за вказану земельну ділянку. Однак, 29 січня 2020 року, рішенням державного реєстратора №50873207, йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на дану земельну ділянку, оскільки право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0087, вже зареєстроване за іншою особою, а саме ОСОБА_2 . Як з`ясувалося, підставою реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з таким же кадастровим номером :02:003:0087, було рішення Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №362 від 10 грудня 2019 року. Однак, земельній ділянці ОСОБА_2 , згідно витягу з Державного земельного кадастру, був присвоєний кадастровий номер :02:003:0084 і саме на цю земельну ділянку був виготовлений проект землеустрою. Своїми рішеннями №360 та №362 від 10 грудня 2019 року Берестівська сільська рада Дубровицького району Рівненської області, затвердила проекти землеустрою для відведення земельної ділянки у власність з однаковими кадастровими номерами - :02:003:0087, як йому, так і відповідачу ОСОБА_2 . Оскільки відповідач ОСОБА_2 раніше звернувся із заявою про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку та надав копії документів, зокрема і рішення Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області з помилково зазначеним кадастровим номером земельної ділянки :02:003:0087, тому державним реєстратором Ющенко І.І. було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:003:0087 саме за ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що він не може використовувати надану йому рішенням Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №360 від 10 грудня 2019 року земельну ділянку, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

До початку розгляду справи від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не має заперечень щодо нього.

Представник відповідача - Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області всудове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державний реєстратор прав на нерухоме майно Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко І.І. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти задоволення позову не має.

Згідно з частиною 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

09 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність (а.с.14).

Рішенням Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №328 від 17 липня 2019 року, позивачу ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.15).

03 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_3 із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки йому у власність (а.с.12).

Як вбачається з Витягу з державного земельного кадастру про земельну діляку від 07 листопада 2019 року, земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :02:003:0087 (а.с.7).

10 грудня 2019 року, рішенням Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №360, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0087 у власність позивача ОСОБА_1 та надано йому у власність земельну ділянку площею 0,2482 га (а.с.28).

24 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко І.І. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності за вказану земельну ділянку.

Однак, 29 січня 2020 року, рішенням державного реєстратора №50873207, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації права власності на дану земельну ділянку, оскільки право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0087, вже зареєстроване за іншою особою, а саме ОСОБА_2 (а.с.57).

Судом встановлено, що підставою реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0087 саме за відповідачем ОСОБА_2 , було рішення Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №362 від 10 грудня 2019 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд" (а.с.55).

05 липня 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність (а.с.40).

Рішенням Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №328 від 17 липня 2019 року, відповідачу ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.41).

У серпні місяці 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до ФОП ОСОБА_3 із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки йому у власність (а.с.38).

Як вбачається з Витягу з державного земельного кадастру про земельну діляку від 10 жовтня 2019 року, земельній ділянці ОСОБА_2 було присвоєно кадастровий номер :02:003:0084 (а.с.32).

Таким чином, своїми рішеннями №360 та №362 від 10 грудня 2019 року Берестівська сільська рада Дубровицького району Рівненської області, затвердила проекти землеустрою для відведення земельної ділянки у власність з однаковими кадастровими номерами - :02:003:0087, як позивачу ОСОБА_1 , так і відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частина 3 статті 116 Земельного кодексу України передбачає, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно пункту "г" частини 3 статті 152 земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ, які вже відбулися, з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

Так, згідно з пунктами 6, 7, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно пункту 81-2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

Отже, прийняте державним реєстратором Ющенко І.І. рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:003:0087 за ОСОБА_2 , є таким, що прийняте з порушенням встановлених вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому запис про право власності, внесений на підставі вказаного рішення, слід скасувати.

Звернувшись до суду позивач ОСОБА_1 просить визнати недійним рішення Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 10 грудня 2019 року №362 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд", а також просить суд скасувати державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0087.

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статей 43 та 49 Цивільного процесуального кодексу України, позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову

При цьому згідно з пунктом 5 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

За змістом частини 2 статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішення такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування), що визначено частиною другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить висновку, що є усі підстави для задоволення позовних вимог та визнання недійним рішення Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 10 грудня 2019 року №362 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд", а також скасування державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0087.

Керуючись статтями 116, 152 Земельного кодексу України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, статтями 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійним рішення Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 10 грудня 2019 року №362 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд".

Скасувати державну реєстрацію права власності, форма власності - приватна, на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0087.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор