Провадження № 2/344/3570/20
У Х В А Л А

03 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Хриплин» про визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання неправомірними дій відповідача щодо набуття права власності на лінії електромереж, розподільчі пристрої та трансформаторні підстанції, визнання недійсним права власності на лінії електромереж, розподільчі пристрої та трансформаторні підстанції, зобов`язання відповідача оприлюднити договір про постачання електроенергії укладений між Обслуговуючим кооперативом «Садівницьке товариство «Хриплин» та філією Центральна АТ «Прикарпаттяобленерго», зобов`язати відповідача провести збори з власниками земельних ділянок масиву «Хриплин» щодо передачі на баланс лінії електромереж, розподільчих пристроїв та трансформаторних підстанцій і порядку постачання електроенергії споживачам масиву «Хриплин».

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вказаною нормою визначено процесуальний обов`язок позивача додати до позовної заяви усі наявні нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В свою чергу позивачем викладено чотири позовних вимоги до відповідача, в тому числі щодо зобов`язання проводити збори та скасування права власності та не вказано на фактичні обставини за кожною з викладених вимог, що впливає на визначення юрисдикції спору.

Також пунктом 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Згідно з способом захисту прав позивач просить суд визнати недійсним право власності, вказано що порушення прав позивача, здійснено відповідачем.

Однак в позові не вказано, які саме дії відповідача порушили права і інтереси позивача.

Також в позовній заяві позивач вказує, що порушено права споживачів масиву «Хриплин», оскільки передача лінії електромереж, розподільчих пристроїв та трансформаторних підстанцій відбулась неправомірно, що порушує права та законні інтереси усіх споживачів.

При цьому позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору, до матеріалів справи не долучено квитанції про сплату судового збору. В свою чергу з обґрунтування позовних вимог вбачається, що позивач звертається до суду в інтересах більш широкого кола осіб, при цьому заінтересовані особи не персоніфіковані в позовній заяві.

В позовній заяві не відображено фактичні обставини справи, що безпосередньо впливає на можливість звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки в разі звернення в інтересах третіх осіб процесуальним обов`язком позивача є надання доказів в підтвердження правових підстав такого звернення та сплати судового збору.

Вказане також взаємопов`язано з визначенням юрисдикції спору, оскільки визначення підсудності безпосередньо залежить від суб`єктного складу учасників.

В порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить обставин щодо того, у який спосіб відповідачем порушено права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також зазначення доказів, що підтверджують дані обставини.

Також позивачем викладено матеріально правову вимогу про визнання недійсним права власності, при цьому не вказано на ідентифікуючі ознаки об`єктів, не надано документів в підтвердження перебування зазначених об`єктів в володінні відповідача.

Позивачем не вказано на обставини та спосіб невизнання, оспорення чи порушення права позивача відповідачем, не вказано, які саме неправомірні дії відповідача у спорі порушили права позивача.

Не вказано правових підстав звернення до суду з позовом, щодо електромереж, розподільчих пристроїв та трансформаторних підстанцій розташованих територіально в Обслуговуючому кооперативі «Садівницьке товариство Хриплин», не надано доказів в підтвердження користування послугами.

Не вказано на організаційно-правову форму масиву «Хриплин», в матеріалах справи відсутні відомості щодо правосуб`єктності особи, в інтересах якої позивач звернувся з позовом.

Також процесуальним обов`язком позивача є зазначення всіх заінтересованих осіб, в розгляді спору. При цьому позивачем вказано на наявність інших заінтересованих осіб, та не надано про них відомостей.

Також позивачем викладено матеріально правові вимоги, щодо визнання недійсним набуття права власності, не надано рішення товариства, щодо оформлення права власності та викладено вимогу про зобов`язання відповідача провести Загальні збори учасників.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Крім цього згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року; та пункт 1 резолютивної частини Рішення № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

У рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже гарантоване ст. 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

В свою чергу юридичні спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В свою чергу ГПК України визначає юрисдикцію господарських судів на підставі суб`єктного та предметного критеріїв.

Так, відповідно до чч.2 та 3 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У п.3 ч.1 ст.20 ГПК встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Таким чином частина з викладених матеріально-правових вимог позивача не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, позовна заява за змістом не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону. Позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до процесуального закону.

У відповідності до ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків визначених в мотивувальній частині ухвали. Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає вимоги зазначені в мотивувальній частині ухвали, то на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.

Відповідно до зазначеного суд,

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Хриплин» про визнання неправомірними дій - залишити без руху, надавши строк 10 днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала не оскаржується.

Суддя С.О. Бородовський