н/п 2/490/2499/2018 Справа № 2-380/11
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі Дудник Г.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, а також за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний поділ житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

У 2007 році ОСОБА_3 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказав на те, що йому на праві власності належить 66/100 частини житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими спорудами за вказаною адресою. ОСОБА_2 на праві власності належить 34/100 частини цього будинку. З моменту придбання у власність частини житлового будинку (з 2003 року) у нього з співвласником ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки з приводу користування та розпорядження земельною ділянкою, на якій розташовано будинок. За взаємною згодою дійти порозуміння їм не вдається. Тому відповідно до статтей 3,15,119,120,143 ЦПК України, статті 16 ЦК України та статті 158 Земельного кодексу України ОСОБА_3 просить визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою у АДРЕСА_1 .

У 2008 році ОСОБА_2 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із зустрічним позовом до ОСОБА_4 , в якому просив:

- об`єднати в одне провадження цей позовом та позов ОСОБА_3 до нього про визначення порядку користування земельною ділянкою (цивільна справа № 2-4030/07);

- провести реальний розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 , виділити йому приміщення, будівлі та споруди, якими він фактично користується на час звернення до суду з позовом.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 вказує на те, що йому на праві власності належить 34/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Співвласником цього будинку є ОСОБА_3 , якому належить 66/100 частини будинку. Між співвласниками виникли неприязні стосунки відносини, у зв`язку із чим виникла необхідність реального розподілу домоволодіння. З огляду на викладене відповідно до частини першої статті 364 ЦК України ОСОБА_2 просить провести реальний розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_2 вказав на те, що на його думку НМБТІ значно занизило його частку та збільшило частку ОСОБА_3 , оскільки йому належить квартира АДРЕСА_2 у спірному житловому будинку, яка складається із 3-х житлових кімнат (2-2,2-3, житловою площею 13,6 кв.м. та 19,3 кв.м., 2-5, житловою площею 11,7 кв.м.), столової 2-4, загальною площею 6,8 кв.м., коридора 2-6 площею 2,1 кв.м., кухні 2-7 площею 8,9 кв.м., ванної 5,3 кв.м. та коридора 11 площею 3,0 кв.м. Всього загальна площа 70,7 кв.м., житлова 51,4 кв.м., допоміжною площею 19,3 кв.м., а також будівлі: сарай літ. С, сарай літ. П, туалет літ. Д, сарай літ. З, сарай літ. Н, навіс літ. О., та відповідна частина огорожі та споруд.

Загальна площа квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , становить 53,9 кв.м., житлова площа 42,3 кв.м., допоміжна площа 11,6 кв.м. (складається з: житлової кімнати 1-2 площею 14,7 кв.м., кухні 1-3 площею 8,5 кв.м., житлової кімнати 10,2 кв.м., житлової кімнати площею 17,4 кв.м., коридора 1-1 площею 3,1 кв.м.).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2008 року призначено у справі будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту МВ Одеського НІІСЕ МЮ України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 травня 2008 року поновлено провадження у справі.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2008 року частково задоволено позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_2 . Проведено реальний розподіл житлового будинку та визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_2 подано заяву про уточнення позовних вимог зустрічного позову, в якій він просив:

- змінити ідеальні частки співвласників в житловому будинку АДРЕСА_1 , визнавши за ним ОСОБА_5 право власності на 42/100 частини, а за ОСОБА_3 право власності на 58/100 частини житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами;

- здійснити реальний розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 , виділити в натурі його долю, яка складає 42/100 частини житлового будинку та складається із приміщень, будівель та споруд, якими він фактично користується на час звернення до суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_2 вказав на те, що експертизою, призначеною під час розгляду даної справи, встановлено, що частки якими фактично користуються співвласники спірного домоволодіння не відповідають дійсності. Його частка становить 42/100, що на 8/100 частини більше ідеальної його долі. Тоді, як ОСОБА_3 належить 58/100 частини, що відповідно на 8/100 частини менше його ідеальної частки.

При цьому ОСОБА_6 стверджує, що під час визначення часток КП ММБТІ була занижена його частка, якою він користується, тоді як частка відповідача ОСОБА_3 неправомірно збільшена. При визначення часток працівниками КП ММБТІ не були враховані будівлі, які самовільно збудовані колишніми власниками належної ОСОБА_2 , а саме: сіни літ. а1 0,96/1,0:3,45, сарай літ. П, літ. А, збільшена житлова площа на 5,0 кв.м. за рахунок зносу перегородки та переобладнання кухні в житлове приміщення. Таким чином під час укладення 09 липня 2002 року договору дарування між ним та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , частка рівна 34/100 частини житлового будинку, які він прийняв у дар, не відповідала фактичному володінню та користуванню. КП ММБТІ під час оформлення самовільних будівель не перерахувало частки співвласників та не включило ці будівлі під час оформлення договору дарування.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦК України власник маж право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності. Рішенням Центрального районного виконавчого комітету Харченко О.В. було дозволено оформлення самовільно збудованих будівель. Будь-яких спорів між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 з цього приводу не виникало.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2008 року частково задоволено апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2008 року скасовано, справа направлена на новий судовий розгляд до того ж суду.

У лютому 2009 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли заперечення ОСОБА_3 , на позовну заяву ОСОБА_2 в яких він просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до нього про зміну ідеальних часток в житловому будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 зазначив, що відповідно до пункту 12 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7 спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві власності на будинок. Ці споруди є об`єктами права приватної власності і не змінюють розміру часток сторін у праві спільної часткової власності, про що йдеться в частині четвертій статті 357 ЦК України.

Також ОСОБА_3 у своїх запереченнях просив провести реальний розподіл цього житлового будинку відповідно до третього варіанту будівельно-технічного висновку МВ Одеського НДІСЕ МЮ України № 1788-1790 від 06 травня 2008 року, виділивши в натурі його частку, що складає 66/100 частин житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами та будівлями.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2009 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку з позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну ідеальних часток. Продовжено розгляд по суті позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну ідеальних часток.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2009 року зупинити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку до вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну часток у справі спільної часткової власності.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2014 року відновлено провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Надалі 23 червня 2014 року до Центрального районного суд ум. Миколаєва від представника ОСОБА_1 (спадкоємця ОСОБА_3 ) адвоката Рехлецького Р.В. надійшла уточнена позовна заява. У цій заяві адвокат Рехлецький Р.В. просив:

-прийняти цю уточнену позовну заяву замість первинного позову ОСОБА_3 ;

- визначити порядок користування земельною ділянкою площею 913 кв.м. по АДРЕСА_1 ;

- стягнути з відповідача на його користь усі понесені судові витрати.

Ухвалою Центрального районного суд ум. Миколаєва від 17 вересня 2014 року (постановленою без виходу до нарадчої кімнати) допущено процесуальне правонаступництво після смерті ОСОБА_3 та допущено до участі у справі на його спадкоємця ОСОБА_1 .

Ухвалою Центрального районного суд ум. Миколаєва від 24 квітня 2015 року у справі призначено додаткову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експерту Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. До отримання результатів експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою Центрального районного суд ум. Миколаєва від 02 листопада 2015 року відновлено провадження по цивільній справі.

Надалі у період з 01 квітня 2016 року до 21 квітня 2016 року, та з 22 квітня 2016 року до 10 жовтня 2016 року провадження у справі було зупинено у зв`язку із наданням експерту додаткових документів для проведення, призначеною у цій справі експертизи.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07 лютого 2017 року визначено головуючого суддю Гуденко О.А., яка ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2017 року прийняла справу до свого провадження та призначила її до розгляду на 03 квітня 2017 року.

Ухвалою Центрального районного суд ум. Миколаєва від 03 квітня 2017 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі до отримання її висновків.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 лютого 2018 року поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 03 квітня 2018 року.

Надалі ухвалою Центрального районного суд ум. Миколаєва від 03 квітня 2018 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі до отримання її висновків.

Провадження у справі поновлено ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2019 року. У зв`язку з великою навантаженістю судді Гуденко О.А., справа призначена до розгляду на 30 вересня 2019 року.

У зв`язку з клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_11 про відкладення розгляду справи, слухання справи 30 вересня 2019 року не відбулося. Розгляд справи відкладено на 14 січня 2020 року.

13 січня 2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_12 про розподіл судових витрат, в якій він просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7441,04 грн понесених судових витрат (з них: 1250,00 грн та 1000 грн оформлення кадастрової зйомки земельної ділянки ТОВ «КГ «Тампік-Капітал»»; 791,04 грн вартість послуг експерта ОНДІСЕ за оформлення судової будівельно-технічної експертизи; 2200 грн та 2200 грн оформлення висновка судової будівельно-технічної експертизи).

Судові засідання, призначені на 14 січня 2020 року та на 19 березня 2020 року, не відбулися у зв`язку поданням представником ОСОБА_2 ОСОБА_11 заяви про відкладення розгляду справи. У зв`язку із зазначеним розгляд справи відкладено на 20 травня 2020 року.

У зв`язку із перебуванням судді Гуденко О.А. у щорічній плановій відпустці, розгляд справи 20 травня 2020 року не відбувся. Справа призначена до розгляду на 16 вересня 2020 року.

16 вересня 2020 року судді Гуденко О.А. було надано день відпочинку за раніше відпрацьований час згідно з наказу в.о. голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2020 року № 530Д. Справа призначена до розгляду на 16 жовтня 2020 року.

У судове засідання 16 жовтня 2020 року сторони не з`явилися.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_11 просив відкласти розгляд цивільної справи № 2-380/11 на іншу дату та надати відповідачу додатковий строк на проведення експертного дослідження для подальшого об`єктивного розгляду справи. Представник ОСОБА_11 вказав на те, що відповідач ОСОБА_2 не має об`єктивної можливості виконати ухвалу суду про надання дослідження стосовно власного погляду на перепланування чи перепланування спірного домоволодіння (лікарняний експерта та повернення замовлення). Водночас представник ОСОБА_13 вказав на те, що з 12 березня до 31 грудня 2020 року на усій території України установлено карантин, а Рада судді України у своєму листі від 16 березня 2020 року вказувала на необхідність роз`яснення судами громадянам про можливість відкладення розгляду справи.

Від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_14 надійшла заява з проханням здійснювати розгляд справи без його участі. Поділ житлового будинку АДРЕСА_1 представник ОСОБА_14 просить провести за варіантом № 5 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 115-043/678 від 16 жовтня 2018 року. Порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою представник ОСОБА_14 просив визначити за варіантом № 7 (додаток №11) висновку судової будівельно-технічної експертизи № 115-043/078 від 16 жовтня 2018 року та розподілити судові витрати.

Також представник ОСОБА_14 зазначив, що відповідач у справі ОСОБА_2 штучно затягує строки розгляду справи та зловживає своїми процесуальними правами. За заявою представника відповідача справа відкладалася більше п`яти разів. Доказів поважності причин неможливості участі представника відповідача у судових засіданнях жодного разу суду не надано. Судом під час розгляду даної справи відповідачу надавалось більше шести місяців для виготовлення дослідження стосовно власного погляду на перепланування спірного домоволодіння. Проте, відповідач та його представник, зловживаючи своїми процесуальними правами, такого дослідження не надав. Будь-яких доказів (квитанції тощо) відповідачем також не надано. З огляду на зазначене, представник ОСОБА_14 вважає, що дану справу можливо розглянути без участі представника відповідача та самого відповідача, оскільки останні неодноразово, заздалегідь повідомлялися про дату та час розгляду справи.

Зважаючи на думку представника позивача ОСОБА_14 , неодноразову неявку представника відповідача та його клопотання про відкладення розгляду справи, відсутність у розпорядженні суду будь-яких доказів вжиття відповідачем заходів щодо надання суду дослідження свого власного погляду на перепланування чи не перепланування спірного домоволодіння (за наявності для вчинення цих дій достатнього часу) та необхідність дотримання визначених Цивільним процесуальним кодексом України строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін справи за наявними у справі доказами.

Вивчивши доводи первинного та зустрічного позовів, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-380/11 та матеріалів інвентарної справи БТІ на домоволодіння по АДРЕСА_1 , судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 04 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лашина О.П., позивач за первинним позовом ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_15 у власність 66/100 частини житлового будинку з відповідною часткою прилягаючих до нього господарських та побутових споруд і будівель по АДРЕСА_4 . Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване 15 грудня 2003 року. Дані обставин підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами (а.с. 5, 6 том 1).

У цьому договорі вказано, що на земельній ділянці за вказаною адресою розташовано: один житловий кам`яний будинок, позначений літ. А, житлова площа якого 93,7 кв.м.; погріб кам`яний тіл. МДП; сараї кам`яні літ. С., П., Я.; душ кам`яний літ. Р; вбиральні цегляні літ. Д.,Л.; сарай цегляний літ З; Ѕ літня кухня та Ѕ гараж кам`яний літ. К; сарай пеноблок літ. Н; навіс, обшитий з 3-х сторін літ. О; огорожі №3, 4, 8, 11, 12; споруди І № 7,9.

Відповідно до державного акту довічного успадкованого володіння землею № 150 від 03 лютого 1992 року ОСОБА_15 на праві довічного успадкованого володіння належала присадибна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 730,4 кв.м. При цьому зазначено, що домоволодіння належить ОСОБА_15 (4/5 частини) та ОСОБА_16 (1/5 частини). ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 09 липня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко І.В., отримав у дар від ОСОБА_7 34/100 частини житлового будинку, з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться у АДРЕСА_1 . Копія цього договору наявна в матеріалах справи (а.с.18 том І) та в матеріалах інвентарної справи (а.с. 130).

У цьому договорі дарування вказано, що на земельній ділянці за вказаною адресою розташовано: житловий будинок, АДРЕСА_5 , житловою площею 93,7 кв.м.; погріб з шиєю, літ. МПД; сараї літ., літ С,П, З,Н,Я; душ. Літ Р; вбиральні літ. літ. Д.Л.; літня кухня гараж літ. К; навіс літ О; огорожа № 3,4,8,12,11; споруди № 7,9,1.

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 18 листопада 2013 року (а.с. 157-163 том 2) площа земельної ділянки під будинком за вказаною адресою становить 172,5 кв.м., під господарськими спорудами 124,3 кв.м. (всього 296,8 кв.м.), під двором 616,2 кв.м. Загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 складає 913 кв.м. (а.с. 159 том 2).

Відповідно до даних кадастрової зйомки земельної ділянки, по АДРЕСА_4 орієнтовна площа цієї земельної ділянки становить 871 кв.м (а.с.163 том 2).

Домоволодіння за вказаною адресою складається з: житлового будинку літ. А-1 площею 151,1 кв.м.; нежитлової прибудови літ.А1; вбиральні літ. Д 2,1 кв.м., сарая літ. З, 5,9 кв.м.; літньої кухні-гаража літ. К, 64,5 кв.м.; погреба літ. Мпд, підвал 13,2 кв.м.; сарая літ. Н, 10,5 кв.м.; навіса літ. О, 8,7 кв.м.; душа літ. Р ,4,5 кв.м.; сарая літ. С, 8,9 кв.м.; сарая літ. Я, 7,0 кв.м.; замощення літ. І; огорожа № 11; хвіртка № 12; ворота № 3; огорожа № 4; басейн № 7; огорожа № 8; водяний кран № 9 (а.с. 159, 162 том 2).

Житловий будинок АДРЕСА_1 літ А-1 складається із двох квартир (а.с. 161 том 2).

Квартира АДРЕСА_3 (якою користується ОСОБА_1 ) має загальну площу 53,9 кв.м., житлову (основну) 42,3 кв.м. та допоміжну 11,6 кв.м. Ця квартира складається з трьох житлових кімнат площами 14,7 кв.м., 10,2 кв.м. та 17,4 кв.м., кухні площею 8,5 кв.м. та коридора 3,1 кв.м.

Квартира АДРЕСА_2 , якою користується ОСОБА_2 , має загальну площу 70,7 кв.м., житлову (основну) 51,4 кв.м. та допоміжну площу 19,3 кв.м. Зазначена квартира складається з трьох житлових кімнат площами 13,6 кв.м., 19,3 кв.м., 11,7 кв.м., їдальні площею 6,8 кв.м., коридора 2,1 кв.м., кухні 8,9 кв.м., ванни 5,3 кв.м. та коридора 3,0 кв.м.

Відповідно до інформації, наданої Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 18 листопада 2008 року у домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 є самовільно збудовані споруди: навіс літ. Т (3,70*1,55) вартістю 16660 грн перебуває у користуванні ОСОБА_2 ; тамбур до літньої кухні літ. К (0,88*4,75) вартістю 5584 грн у користуванні ОСОБА_3 (а.с. 4 том 1, а.с. 134 інвентаризаційної справи).

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог первинного та зустрічного позовів суд зазначає таке.

ОСОБА_1 з урахуванням поданих протягом усього часу розгляду справи вимог, просив визначити порядок користування земельною ділянкою площею 913 кв.м. по АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_2

ОСОБА_2 просив суд: змінити ідеальні частини співвласників в житловому будинку АДРЕСА_1 , визнавши за ним право власності на 42/100 частини цього будинку, а за ОСОБА_3 (спадкоємцем якого є ОСОБА_17 ) 58/100 частини цього будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами; здійснити реальний розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 , виділивши йому в натурі 42/100 частини цього житлового будинку, яка складається із приміщень, будівель та споруд , якими він фактично користується.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про зміну ідеальних часток співвласників, суд зазначає таке.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 вказує на те, що на момент набуття ним у власність у 2002 році 34/100 частини спірного житлового будинку, ця ідеальна доля не відповідала фактичному володінню та користуванню. Зазначене відбулося у зв`язку із тим, що попередні власники самовільно збудували сіни літ 1а, сарай літ. П, літ. А., збільшилась площа на 5 кв.м. за рахунок зносу перегородки та переобладнання кухні в житлове приміщення. Таке самовільне будівництво було оформлене рішенням Центрального районного виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 29.

Статтею 122 Цивільного кодексу Української РСР (чинного до 01 січня 2004 року) визначено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Частина перша статті 123 Цивільного кодексу Української РСР володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом.

Коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні (стаття 119 Цивільного кодексу Української РСР).

Починаючи з 01 січня 2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України від 16 січня 2003 року № 435-IV (далі ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частина перша статті 358 ЦК України вказує на те, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна (частина третя статті 357 ЦК України).

З аналізу зазначених норм слідує, що Цивільним кодексом Української РСР (втратив чинність 01 січня 2004 року) та ЦК України (набрав чинності з 01 січня 2004 року) встановлено ряд умов для збільшення розміру частки співвласника, а саме: поліпшення спільного майна (збільшення корисної площі майна) та здійснення співвласником відповідної прибудови, надбудови або перебудови майна за власні кошти; наявність згоди співвласників на вчинення іншим співвласником таких дій; здійснення співвласником поліпшення спільного майна в установленому законодавством порядку; додержання співвласником, який проводить поліпшення спільного майна, порядку використання спільним майном.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності (частина п`ята статті 357 ЦК України).

Верховний Суд у постановах від 24 січня 2019 року у справі № 643/8396/13-ц та від 14 квітня 2020 року № 457/238/18 вказав на те, що під час розгляду спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності.

Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві власності на будинок.

Згідно зі статтею 119 ЦК України вимоги про зміну розміру часток можуть бути пред`явлені як учасниками спільної власності, частка яких збільшилась, так і тими з них, частка яких зменшилась внаслідок проведеної іншими співвласниками прибудови, надбудови чи перебудови, а також у зв`язку зі зносом частини будинку, що входила до їх частки.

З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку, що у разі здійснення перебудов житлового будинку, позовні вимоги про перерозподіл часток співвласників у праві спільної частково власності із виділенням в натурі новостворених часток, про що відсутня згода кожного із таких співвласників, не можуть бути задоволені.

Як слідує зі змісту зустрічного позову ОСОБА_2 та рішення Центрального районного виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 12 квітня 2002 року № 29 ОСОБА_7 (попередній співвласник спірного домоволодіння) отримала дозвіл на оформлення самовільно збудованих: сіней літ.а1 0,96 +1,0:2х,45; сараю літ. П 3,9х(3,45+2,80); душу літ. Р 2,8х1,60; сарая літ. С 3,7х2,40; у житловому будинку літ. А збільшилась житлова площа на 5,0 кв.м. за рахунок зносу перегородки та переобладнання кухні у житлову кімнату по АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши законодавство, яким врегульовано спірні правовідносини та врахувавши правову позицію, викладену Верховним Судом у справах № 643/8396/13-ц та №457/238/18, суд дійшов висновку, що будівництво сараю літ. П, душу літ. Р, сараю літ. С, не має наслідком збільшення корисної площі житлового будинку, розташованого за адресою по АДРЕСА_1 . Тому будівництво цих господарських будівель та споруд не може бути підставою для зміни ідеальних часток співвласників житлового будинку, розташованого за вказаною адресою.

Збільшення ОСОБА_7 житлової площі на 5,0 кв.м. за рахунок зносу перегородки та переобладнання кухні у житлову кімнату, не призвело до збільшення корисної площі спірного житлового будинку. Житлова кімната ОСОБА_7 була переобладнана внаслідок зносу перегородки на кухні, яка вже існувала у спірному житловому будинку. Отже така перебудова не призвела до збільшення загальної (корисної) площі житлового будинку, відповідно до якої здійснено розрахунок ідеальних часток співвласників.

Будівництво сіней літ.А1 також не може бути підставою для зміни ідеальних часток співвласників спірного будинку. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 відповідно до приписів частини першої статті 81 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів надання ОСОБА_7 (колишньому співвласнику спірного житлового будинку) іншими співвласниками дозволу на здійснення будівництва перелічених вище господарських будівель та споруд, в тому числі і нежитлового приміщення сіней за адресою АДРЕСА_1 .

Саме лише посилання ОСОБА_2 у позовній заяві про відсутність заперечень інших співвласників щодо будівництва ОСОБА_7 зазначених вище будівель та споруд, не може бути прийнято судом як надання цими співвласниками згоди на їх будівництво.

Відтак, на думку суду відсутні підстави для зміни ідеальних часток співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зміну ідеальних часток співвласників в житловому будинку АДРЕСА_1 та визнання за ним ( ОСОБА_2 ) права власності на 42/100 частини цього будинку, а за ОСОБА_3 (спадкоємцем якого є ОСОБА_17 ) 58/100 частини цього будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами слід відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою та позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 суд зазначає таке.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частина третя статті 358 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Частиною третьою статті 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

З аналізу наведених норм слідує, що вирішуючи питання про реальний розподіл житлового будинку та визначаючи порядок користування земельною ділянкою слід виходити з розміру часток співвласників та технічної можливості з дійснення такого поділу.

Як зазначено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», що під час вирішення справ про поділ в натурі часток жилого будинку судам слід враховувати, що такий поділ може бути здійснений, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Для вирішення питань, які потребують спеціальних знань з огляду на предмет спору, під час розгляду справи було проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз складено висновок від 31 січня 2008 року № 4240-4241.

Однак представник ОСОБА_12 , вважаючи, що експертом запропоновані не всі можливі варіанти, заявив клопотання про призначення іншої судової будівельно-технічної експертизи. З огляду на зазначене суд не бере до уваги висновки судової будівельно-технічної експертизи від 31 січня 2008 року № 4240-4241.

Висновком експерта від 16 жовтня 2018 року № 115-043/078, складеного судовим експертом Шапошниковою Е.О. (том 2), визначено, що провести виділ 66/100 частини житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по АДРЕСА_1 є технічно можливим. Цим висновком передбачено п`ять варіантів поділу вказаного домоволодіння.

Варіант 1. Виділ 66/100 часток домоволодіння, що належить ОСОБА_1 , наближений до ідеальних часток співвласників з урахуванням фактичного користування житловим будинком та побажанням власника ОСОБА_1 .

За цим варіантом 1-му співвласнику ( ОСОБА_1 ) належать приміщення 1-2, 1-3,1-5 та 1-6. Разом по частині будинку: вбиральня, літ Д; сарай літ. №3; літня кухня гараж літ. К; сарай літ. Н; навіс літ. О; сарай літ. Я; басейн літ. №7; водяний кран літ. №9; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1.

Другому співвласнику ( ОСОБА_2 ) належать приміщення 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8. Разом по будинку: погріб літ. Мпд; сарай літ. П; душ літ. Р; сарай літ. С.; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1.

Відповідно до варіанту 1 у 1-го співвласника 52/100 частини, що на 14/100 менше від його ідеальної частки. У 2-го власника 48/100, що на 14/100 більше від його ідеальної частки. За відхилення від ідеальної частки 1-му співвласнику запропоновано компенсацію: 76 692,0 грн (дійсна вартість), 133 790 грн ринкова вартість.

Варіант № 2. Виділ 66/100 часток домоволодіння що належить ОСОБА_1 наближений до ідеальних частко співвласників. Відповідно до цього варіанту ОСОБА_1 належать приміщення 1-2, 1-3,1-5, 1-6 та 2-5. Разом по частині будинку: вбиральня, літ Д; сарай літ. №3; літня кухня гараж літ. К; сарай літ. Н; навіс літ. О; сарай літ. Я; басейн літ. №7; водяний кран літ. №9; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1.

Другому співвласнику ( ОСОБА_2 ) належать приміщення 2-2, 2-3, 2-4, 2-6, 2-7, 2-8. Разом по будинку: погріб літ. Мпд; сарай літ. П; душ літ. Р; сарай літ. С.; Ѕ огорожі літ. №11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1. За такого розподілу частка 1-госпіввласника становитиме 57/100, що на 9/100 менше ніж його ідеальна частка. Частка ОСОБА_2 складає 43/100, що на 9/100 більше ніж його ідеальна частка. На користь 1-го співвласника запропоновано виплатити компенсацію у розмірі 49 302 грн дійсної вартості, 86 008 грн ринкової. Для ізоляції двох окремих частин житлового будинку літ. А-1 та прибудов до нього літ. №а. № А1 для першого та другого співвласників запропоновано перепланування і ізоляція двох частин спірного домоволодіння: демонтаж дверного блоку з приміщення 2-2 до приміщення 2-5; закладення дверного прорізу з приміщення 2-2 в приміщення 2-5 цеглою, поштукатуривши перегородки з обох сторін; демонтаж кам`яної кладки перегородки з приміщення 1-3 в приміщення 2-5 і встановлення дверного блоку. Визначення вартості цих робіт можливо після надання робочого і узгодженого проекту.

Варіант № 3. Виділ 66/100 частини домоволодіння, що належить ОСОБА_1 , наближений до ідеальних часток співвласників з урахуванням фактичного користування житловим будинком та побажанням ОСОБА_2 .

Відповідно до варіанту № 3 1-му співвласнику належать приміщення 1-2, 1-3, 1-5 та 1-6. Разом по частині будинку: літня кухня гараж літ. К; сарай літ. Я; басейн літ. №7; водяний кран літ. № 9; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1.

2-му співвласнику належать приміщення 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8. Разом по будинку: погріб літ. Мпд; вбиральня літ. Д; сарай літ. № 3; сарай літ. Н; навіс літ. О; сарай літ. П; душ літ. Р; сарай літ. С.; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1.

За такого поділу у 1-го співвласника 45/100 частин, що на 21/100 менше від ідеальної частки; у 2-го співвласника 55/100, що на 21/100 більше ніж ідеальна частка. Сума грошової компенсації, яку слід сплатити на користь 1-го співвласника становить 115 038 грн дійсної вартості (200 685 грн ринкової).

Варіант № 4. Виділ 66/100 частини домоволодіння, що належить ОСОБА_1 , наближений до ідеальних часток співвласників з урахуванням фактичного користування житловим будинком та побажанням ОСОБА_1 .

Відповідно до варіанту № 4 1-му співвласнику належать приміщення 1-2, 1-3, 1-5 та 1-6. Разом по частині будинку: вбиральня, літ Д; сарай літ. №3; літня кухня гараж літ. К; сарай літ. Н; навіс літ. О; сарай літ. Я; сарай літ. С; басейн літ. №7; водяний кран літ. №9; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1.

2-му співвласнику належать приміщення 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8. Разом по будинку: погріб літ. Мпд; сарай літ. П; душ літ. Р; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1. За такого поділу у 1-госпіввласника 54/200, що на 12/100 менше від ідеальної частки, а у 2-го співвласника 46/100, що на 12/100 більше від ідеальної частки. Сума грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки становить 65 736 грн дійсної вартості (114 677 грн ринкової).

Варіант № 5. Виділ 66/100 частини домоволодіння, що належить ОСОБА_1 , наближений до ідеальних часток співвласників.

Відповідно до варіанту № 5 1-му співвласнику належать приміщення 1-2, 1-3,1-5, 1-6 та 2-5. Разом по частині будинку: вбиральня, літ Д; сарай літ. №3; літня кухня гараж літ. К; сарай літ. Н; навіс літ. О; сарай літ. Я; сарай літ. С; басейн літ. №7; водяний кран літ. №9; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1.

2-му співвласнику належать приміщення 2-2, 2-3, 2-4, 2-6, 2-7, 2-8. Разом по будинку: погріб літ. Мпд; сарай літ. П; душ літ. Р; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1.

Відповідно до варіанту № 5 у 1-го співвласника 60/100, що на 6/100 менше ніж його ідеальна частка, а у 2-го співвласника на 6/100 більше. Компенсація за різницю у розмірах часток складає 32 868 грн дійсної /57 339 грн ринкової вартості. Для ізоляції двох окремих частин житлового будинку літ.А-1 та прибудов до нього літ. №а, №А1, для 1-го та 2-го співвласників пропонується перепланування, а саме: демонтаж дверного блоку з приміщення 2-2 до приміщення 2-5; закладення дверного прорізу з приміщення 2-2 в приміщення 2-5 цеглою, поштукатуривши перегородки з обох сторін; демонтаж кам`яної кладки перегородки з приміщення 1-3 в приміщення 2-5 і встановлення дверного блоку. Визначення вартості цих робіт можливо після надання робочого і узгодженого проекту.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_12 надійшла заява про здійснення розподілу житлового будинку за варіантом № 5 висновку судового будівельно-експертизи №115-043/578 від 16 жовтня 2018 року.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник власної позиції щодо варіантів поділу будинку з господарськими будівлями і спорудами та порядку користування земельною ділянкою не надали. Позов ОСОБА_1 не визнали.

Визначаючи варіант розподілу житлового будинку по АДРЕСА_1 суд вважає за необхідне обрати саме варіант № 5, запропонований у висновку експерта від 16 жовтня 2018 року № 115-043/078. За цим варіантом відхилення від ідеальних часток є незначним (найменшим зі всіх варіантів), тому такий варіант буде відповідати інтересам сторін та приписам статті 41 Конституції України щодо непорушності права власності.

Після запропонованого експертам переобладнання житлового будинку по АДРЕСА_1 кожній із сторін може бути виділено відокремлену та ізольовану частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Технічна можливість проведення перепланування і ізоляції двох частин житлового будинку літ. А відповідно до п`ятого варіанту підтверджується звітом № 289 від 04 лютого 2020 року, складеним ФОП ОСОБА_18 . Відповідно до цього звіту технічний стан основних несучих конструкцій спірного житлового будинку є задовільним. Деформації будівлі відсутні, відсутні видимі пошкодження які свідчать про зниження несучої здатності конструкції. Таким чином є можливість виконати дверний отвір з приміщення 2-2 в приміщення 2-5 та закладання дверного отвору з приміщення 2-2 в приміщення 2-5. Перегородка з приміщення 2-2 в приміщення 2-5 не є несучою. Згідно переліку будівельних робіт постави Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 406 роботи не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Виконання дверного отвору проводиться без застосування інструменту ударної дії.

Окремо слід зазначити, що від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 за час розгляду справи клопотань про проведення судової будівельно-технічної експертизи для визначення варіантів поділу спірного житлового будинку відповідно до вимог його зустрічного позову з розрахунку часток співвласників (58/100 ОСОБА_3 , та 42/100 ОСОБА_2 ) не надходило. Така експертиза судом не призначалася.

Отже, позовні вимог ОСОБА_2 про реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 слід задовольнити частково. Здійснити розділ цього житлового будинку виходячи з ідеальних часток ОСОБА_1 66/100, ОСОБА_2 34/100 частини житлового будинку.

Виділити у власність ОСОБА_1 приміщення: 1-2, площею 14,70 кв.м.; 1-3, площею 8,5 кв.м.; 1-5, площею 10,2 кв.м.; 1-6, площею 17,40 кв.м.; 2-5, площею 11,7 кв.м.

Разом по частині будинку ОСОБА_1 виділити: вбиральня, літ Д; сарай літ. №3; літня кухня гараж літ. К; сарай літ. Н; навіс літ. О; сарай літ. Я; сарай літ. С; басейн літ. №7; водяний кран літ. №9; Ѕ огорожі літ. №11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1, що становить 60/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Виділити у власність ОСОБА_2 приміщення: 2-2, площею 13,6 кв.м.; 2-3, площею 19,3 кв.м.; 2-4, площею 6,8 кв.м.; 2-6, площею2,1 кв.м.; 2-7, площею 8,9 кв.м.; 2-8, площею 5,3 кв.м.

Разом по будинку ОСОБА_2 виділити: погріб літ. Мпд; сарай літ. П; душ літ. Р; Ѕ огорожі літ. № 11, 12, 3, 4, 8; Ѕ замощення літ. №1, що становить 40/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеальної частки у житловому будинку по АДРЕСА_1 на 6/100 у розмірі

у розмірі 32 868 грн її інвентаризаційної (дійсної) вартості.

Користування горищним простором та інженерними комунікаціями лишається без змін.

Частиною першою статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частини восьмої статті 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Згідно з частиною четвертою статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Висновком експерта від 16 жовтня 2018 року № 115-043/078 запропоновано сім варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до кожного варіанту поділу житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність поділу спірного житлового будинку відповідно до варіанту № 5, визнати порядок користування земельною ділянкою слід відповідно до варіанту № 7, який відповідає цьому варіанту поділу земельної ділянки.

При цьому, суд вважає за необхідне внести зміни до обраного варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою, надавши у користування ОСОБА_3 земельну ділянку, що розташована під приміщення 2-5 житлового будинку, а ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану під приміщенням 2-6 житлового будинку.

Експертом встановлено, що відповідно до технічного паспорта домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 площа земельної ділянки становить 913 кв.м., відповідно до кадастрового плану орієнтовна площа цієї земельної ділянки становить 871,2 кв.м. Відповідно до ідеальних часток співвласників ОСОБА_1 (66/100) належить 574,86 кв.м., а ОСОБА_2 (34/100) 296,14 кв.м.

Відповідно до варіанту № 7 вхід (в`їзд), літ. № 3, № 12 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 залишається в загальному користуванні обох співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Площа земельної ділянки для загального користування для співвласників становить 99,84 кв.м. (по 49,92 кв.м. кожному співвласнику) з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 1,2,3,32,27,26,2524,23, якими визначені поворотні точки межі земельної ділянки (на плані позначено червоним кольором).

ОСОБА_1 надається земельна ділянка загальною площею 574,86 кв.м., з частиною житлового будинку літ. «А-1», «а» і господарськими спорудами: вбиральня, літ «Д»; сарай літ. «З»; літня кухня гараж літ. «К»; сарай літ. «Н»; навіс літ. «О»; сарай літ. «Я»; сарай літ. «С»; басейн літ. №7; водяний кран літ. №9; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; відмостки та замощення літ. №11,12,3,4,8,І з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,29,28,27,32; 25,31,30,21,22,23,24, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки.

Площа земельної ділянки ОСОБА_1 під забудовами становить 194,17 кв.м., під частиною житлового будинку «А-1», а 82,44 кв.м., загальною площею 65,60 кв.м. у складі приміщень6: «І», «1-2», «1-3», «1-5», «1-6», «2-5»; під господарськими спорудами 111,73 кв.м. Площа земельної ділянки ОСОБА_1 вільної від забудови становить 380,69 кв., всього загальна площа становить 574,86 кв.м.

ОСОБА_2 надається частина земельної ділянки площею 296,14 кв.м. з частиною житлового будинку літ. «А-1», «а» та господарськими спорудами: погріб літ. «Мпд»; сарай літ. «П»; душ літ. «Р»; Ѕ частка огорожі, відмостки та замощення літ № 11,12,3,4,8,І з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 25,26,27,28,29,17,18,19,20,21,30,31, якими позначено поворотні точки земельної ділянки (на плані позначено земельним кольором).

Площа земельної ділянки ОСОБА_2 під забудовою становить 91,83 кв.м., а саме під частиною житлового будинку літ. «А-1», «а» - 73,80 кв.м., загальною площею 59,0 кв.м.; у складі приміщень: «ІІ», «2-2», «2-3», «2-4», «2-6», «2-7», «2-8»; під господарськими будовами 18,03 кв.м.

Площа вільної від забудови ОСОБА_2 становить 204,31 кв.м., загальна площа 296,14 кв.м., що відповідає ідеальній частині.

Огорожі експерт запропонував залишити у користуванні співвласників відповідно до встановленого порядку користування земельної ділянкою. Цей варіант порядку користування земельною ділянкою можливий за умови обвязкового доступу сторін на ділянки, що залишаються в особистому користуванні для обслуговування зовнішніх стін будівель, що їм належать.

Інші варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою експертом розроблені до варіантів поділу житлового будинку АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4.

Вивчивши матеріали цивільної та інвентаризаційної справ та запропоновані експертом варіанти, суд дійшов висновку про визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за варіантом № 7.

Таке визначення порядку користування земельною ділянкою відповідатиме розміру ідеальних часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх інтересам та варіанту поділу житлового будинку АДРЕСА_6 з урахування змін, про які судом зазначено вище.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою. Порядок користування земельною ділянкою слід визначити такий.

У користування ОСОБА_1 надати земельну ділянку загальною площею 574,86 кв.м. (194, 17 кв.м. під забудовами, 380,69 кв.м. вільна від забудов), що відповідає його ідеальній частці 66/100, з частиною житлового будинку літ. «А-1», «а» і господарськими спорудами: вбиральня, літ «Д»; сарай літ. «З»; літня кухня гараж літ. «К»; сарай літ. «Н»; навіс літ. «О»; сарай літ. «Я»; сарай літ. «С»; басейн літ. №7; водяний кран літ. №9; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; відмостки та замощення літ. №11,12,3,4,8,І з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,29,28,27,32; 25,31,30,21,22,23,24, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки.

Надати ОСОБА_1 у користування земельну ділянку під забудовами, яка становить 194,17 кв.м., під частиною житлового будинку «А-1», «а» 82,44 кв.м., загальною площею 65,60 кв.м. у складі приміщень: «І», «1-2», «1-3», «1-5», «1-6», «2-5»; під господарськими спорудами 111,73 кв.м.

Надати у користування ОСОБА_1 земельну ділянку, вільну від забудов площею 380,69 кв.м.

Надати у користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 296,14 кв.м. (91,83 кв.м. під забудовами, 204,31 кв.м. вільно від забудов), що відповідає його ідеальній частці 34/100 з частиною житлового будинку літ. «А-1», «а» та господарськими спорудами: погріб літ. «Мпд»; сарай літ. «П»; душ літ. «Р»; Ѕ частка огорожі, відмостки та замощення літ № 11,12,3,4,8,І з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 25,26,27,28,29,17,18,19,20,21,30,31, якими позначено поворотні точки земельної ділянки (на плані позначено земельним кольором).

Надати у користування ОСОБА_2 земельну ділянку під забудовою площею 91,83 кв.м. а саме: під частиною житлового будинку літ. «А-1», «а» - 73,80 кв.м., загальною площею 59,0 кв.м.; у складі приміщень: «ІІ», «2-2», «2-3», «2-4», «2-6», «2-7», «2-8»; під господарськими будовами 18,03 кв.м.

Надати у користування ОСОБА_2 земельну ділянку вільну від забудов площею 204,31 кв.м.

Вхід (в`їзд) літ. № 3, № 12 на земельну ділянку залишається в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Огорожі залишити у користуванні співвласників відповідно до встановленого порядку користування земельною ділянкою.

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надавати один одному можливість обов`язкового доступу на ділянки, що залишаються в особистому користуванні для обслуговування зовнішніх стін будівель, що їм належать.

Крім того, суд вважає за необхідне порядок користування горищним простором та інженерними комунікаціями залишити без змін.

З огляду на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, а позовні вимоги ОСОБА_2 частково, суд відповідно до статті 141 ЦПК України вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, між сторонами порівну.

Так, за час розгляду справи ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_1 ) понесли такі витрати: державне мито - 8,50 грн (квитанція №1 від 21 травня 2007 року); інформаційно-технічне забезпечення 7,50 грн (квитанція № 2 від 21 травня 2007 року); витрати на проведення експертизи 7441,04 грн (1250,00 грн квитанція № 43 від 31 березня 2016 року, 1000,00 грн квитанція №33 від 14 березня 2016 року, 2200,00 грн квитанція № 1219-3848-7807-4822 від 04 травня 2018 року, 2200 грн квитанція від 07 серпня 2017 року, 791,04 грн квитанція № 19601/з1 від 08 серпня 2007 року). Всього сума понесених ОСОБА_1 судових витрат становить 7457,04 грн.

Отже на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 слід стягнути 3728,52 грн.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 поніс судові витрати у сумі 132,00 грн: державне мито 30 грн (квитанція № 34 від 28 лютого 2008 року); інформаційно-технічне забезпечення 51,00 грн (квитанція № 33 від 28 лютого 2008 року та судовий збір 51 грн (квитанція № 56 від 09 червня 2008 року).

З огляду на зазначене з ОСОБА_19 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 66 грн.

Керуючись ст. 4-13, 76-89, 258-273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити.

У користування ОСОБА_1 надати земельну ділянку загальною площею 574,86 кв.м. (194, 17 кв.м. під забудовами, 380,69 кв.м. вільна від забудов), що відповідає його ідеальній частці 66/100, з частиною житлового будинку літ. «А-1», «а» і господарськими спорудами: вбиральня, літ «Д»; сарай літ. «З»; літня кухня гараж літ. «К»; сарай літ. «Н»; навіс літ. «О»; сарай літ. «Я»; сарай літ. «С»; басейн літ. №7; водяний кран літ. №9; Ѕ огорожі літ. № 11,12,3,4,8; відмостки та замощення літ. №11,12,3,4,8,І з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,29,28,27,32; 25,31,30,21,22,23,24, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки.

Надати ОСОБА_1 у користування земельну ділянку під забудовами, яка становить 194,17 кв.м., під частиною житлового будинку «А-1», «а» 82,44 кв.м., загальною площею 65,60 кв.м. у складі приміщень: «І», «1-2», «1-3», «1-5», «1-6», «2-5»; під господарськими спорудами 111,73 кв.м.

Надати у користування ОСОБА_1 земельну ділянку, вільну від забудов площею 380,69 кв.м.

Надати у користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 296,14 кв.м. (91,83 кв.м. під забудовами, 204,31 кв.м. вільно від забудов), що відповідає його ідеальній частці 34/100 з частиною житлового будинку літ. «А-1», «а» та господарськими спорудами: погріб літ. «Мпд»; сарай літ. «П»; душ літ. «Р»; Ѕ частка огорожі, відмостки та замощення літ № 11,12,3,4,8,І з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 25,26,27,28,29,17,18,19,20,21,30,31, якими позначено поворотні точки земельної ділянки (на плані позначено земельним кольором).

Надати у користування ОСОБА_2 земельну ділянку під забудовою площею 91,83 кв.м. а саме: під частиною житлового будинку літ. «А-1», «а» - 73,80 кв.м., загальною площею 59,0 кв.м.; у складі приміщень: «ІІ», «2-2», «2-3», «2-4», «2-6», «2-7», «2-8»; під господарськими будовами 18,03 кв.м.

Надати у користування ОСОБА_2 земельну ділянку вільну від забудов площею 204,31 кв.м.

Вхід (в`їзд) літ. № 3, № 12 на земельну ділянку залишається в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити земельну ділянку площею 99,84 кв.м. (по 49,92 кв.м. кожному співвласнику) з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 1,2,3,32,27,26,25,24,23, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки.

Огорожі залишити у користуванні співвласників відповідно до встановленого порядку користування земельною ділянкою.

Зустрічний позов ОСОБА_2 в частині зміни ідеальних часток співвласників в житловому будинку АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 в частині реального поділу житлового будинку АДРЕСА_1 задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1 приміщення: 1-2, площею 14,70 кв.м.; 1-3, площею 8,5 кв.м.; 1-5, площею 10,2 кв.м.; 1-6, площею 17,40 кв.м.; 2-5, площею 11,7 кв.м.

Разом по частині будинку ОСОБА_1 виділити: вбиральня, літ Д; сарай літ. №3; літня кухня гараж літ. К; сарай літ. Н; навіс літ. О; сарай літ. Я; сарай літ. С; басейн літ. №7; водяний кран літ. №9; Ѕ огорожі літ. №11,12,3,4,8; Ѕ замощення літ. №1, що становить 60/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Виділити у власність ОСОБА_2 приміщення: 2-2, площею 13,6 кв.м.; 2-3, площею 19,3 кв.м.; 2-4, площею 6,8 кв.м.; 2-6, площею2,1 кв.м.; 2-7, площею 8,9 кв.м.; 2-8, площею 5,3 кв.м.

Разом по будинку ОСОБА_2 виділити: погріб літ. Мпд; сарай літ. П; душ літ. Р; Ѕ огорожі літ. № 11, 12, 3, 4, 8; Ѕ замощення літ. №1, що становить 40/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеальної частки у житловому будинку по АДРЕСА_1 на 6/100 у розмірі у розмірі 32 868 грн її інвентаризаційної (дійсної) вартості.

Користування горищним простором та інженерними комунікаціями лишається без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у сумі 3728 грн 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати у сумі 66 грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції- Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 26 жовтня 2020 року

Суддя

Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А.