У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2020 Справа №607/3184/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Крупи О.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі №607/3184/17 про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 заборгованості за договором № С-2014-03-01 від 07.03.2014 року у сумі 94 917 грн. 37 коп. та 949 грн. 17 коп. судового збору.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Кузнєцова М.І. заяву про видачу дубліката виконавчого листа підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що оригінал виконавчого листа втрачений стягувачем, до виконання ним не пред`являвся, що доводиться інформацією з Єдиного реєстру боржників. Оскільки стягував вправі вимагати виконання судового рішення у примусовому порядку з метою захисту порушених майнових прав, просить заяву задовольнити у повн6ому обсязі.

Відповідач - боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася з невідомих причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Суд проаналізувавши зміст поданої заяви, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Підпунктом 17.4) п. 17 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_2 ) заборгованість за договором С-2014-03-01 від 07.03.2014 року у сумі 94917 грн. 37 коп. та 949 грн. 17 коп. судового збору.

На підставі вказаного рішення суду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист № 607/3184/17, який отримано 22 січня 2018 року представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Кузнєцовою М.І., про що свідчить її особистий підпис на заяві про видачу виконавчого листа.

Як вбачається із інформації з Єдиного реєстру боржників на дату -08.09.2020 року в Єдиному реєстрі боржників за прізвищем фізичної особи ОСОБА_3 інформація відсутня.

Відтак, суд робить висновок, що виконавчий лист по справі № 607/3184/17, який отримано 22 січня 2018 року було втрачено при пересилці поштовим відправленням чи з інших причин, які від стягувача не залежали.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г).

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19, ЄДРСРУ № 86566261 ) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закон), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Враховуючи, що оригінал виконавчого листа стягувачем втрачено і такий не пред`являвся до виконання, а також з урахуванням того, що не закінчився трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому суд вважає, що заява ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 433, підпунктом 17.4) п. 17 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року по справі № 607/3184/17 про стягнення з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_2 ) заборгованість за договором С-2014-03-01 від 07.03.2014 року у сумі 94917 грн. 37 коп. та 949 грн. 17 коп. судового збору.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич