КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 р. Київський Апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі - Гаврюшенко К.О.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного

суду в порядку спрощеного позовного провадження

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного

підприємства "Центр первинної медико- санітарної допомоги" Печерського району міста

Києва

про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі та

стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2017 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району м. Києва про визнання наказу незаконним та його скасування, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2017 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати та постановити нове, яким її позов задовольнити, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 у період з 25 січня 2016 року по 31 липня 2016 року працювала в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району міста Києва.

Наказом директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району міста Києва від 18 січня 2016 року № 4-к її зараховано на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії загальної практики/сімейної медицини №3 на 0,5 ставки за зовнішнім сумісництвом з 25 січня 2016 року (т.1, а.с.7).

Наказом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району міста Києва від 13 липня 2016 року № 44-к ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати з 16 липня 2016 р. до 31 липня 2016 р. (т.1, а.с.8).

Згідно листка непрацездатності КНП «Київський міський медичний центр «Академія здоров`я людини» серія АДА № 455005 від 01 серпня 2016 року, по 08 серпня 2016 року ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «Київський міський медичний центрі «Академія здоров`я людини» (т.1, а.с.9).

Наказом виконуючого обов`язки директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району міста Києва Мошкіної Л. від 01 серпня 2016 року № 51-к ОСОБА_1 , лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії загальної практики/сімейної медицини №3, зовнішнього сумісника звільнено із займаної посади 31.07.2016 р. згідно ст.43-1 КЗпП України - у зв`язку із прийняттям на роботу працівника ОСОБА_2 , яка не є сумісником, та вирахувано борг за три календарні дні використаної, але не відпрацьованої щорічної відпустки (т.1, а.с.10-11).

Згідно довідки від 25 серпня 2016 р. № 284 комунального закладу «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області» ОСОБА_1 перебувала на обліку з приводу вагітності в Ірпінській жіночій консультації (т.1, а.с.12).

Доказів щодо перебування позивачки у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами, а також по догляду за дитиною до трьох років суду не надано.

Згідно ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Так, скасовуючи попереднє судове рішення Верховний Суд зазначав, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у день звільнення знаходилася у відпустці (т.1, а.с.8), тому була звільнена з посади з порушенням вимог частини третьої статті 40 КЗпП України.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів» судам роз`яснено, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП України) стосуються як передбачених статтями 40, 41 КЗпП України, так і інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку. Розірвання трудового договору з ініціативи, власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівник перебував у відпустці.

Зазначав, що на сумісника поширюються всі гарантії працівника, отже його неможливо звільнити під час перебування у відпустці, оскільки звільнення працівника-сумісника у зв`язку із прийняттям на роботу працівника, який не є сумісником, є звільненням з ініціативи роботодавця; що посилання суду на те, що ОСОБА_1 працює на іншій роботі і її права не порушені, не має правового значення, оскільки дотримання трудових прав працівників, у тому числі, які працюють за сумісництвом, є загальнообов`язковим.

При постановленні нового судового рішення судом апеляційної інстанції були перевірені обставини справи, зокрема і щодо звільнення позивачки.

Так, згідно наказу відповідача позивачці було надано відпустку без збереження заробітної плати з 16.07.2016 р. по 31.07.2016 р. у зв`язку із щорічною відпусткою за основним місцем роботи. Підстава : заява ОСОБА_1 (т.1, а.с.8).

Вподальшому, з 01 серпня 2016 року по 08 серпня 2016 року ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «Київський міський медичний центрі «Академія здоров`я людини», що підтверджується лікарняним листком (т.1, а.с.9).

Згідно ст.43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках : звільнення із суміщуваної роботи у зв`язку із прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв`язку із обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством.

Тому, судова колегія вважає, що зважаючи на вказану норму закону про працю, що допускає звільнення із суміщуваної роботи у зв`язку із прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, відповідач - КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району міста Києва, повинен був провести звільнення позивачки із дотриманням вимог чинного законодавства, тобто після закінчення наданої їй відпустки та лікарняного, а саме: з 9.08.2016 р.

За таких обставин дату звільнення позивачки у наказі в наказі № 51 -к від 01 серпня 2016 року належить змінити на 9.08.2016 р. замість - 31.07.2016 р.

Також, з матеріалів справи вбачається, що постановлюючи рішення суд першої інстанції керувався постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» та Положенням про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженим наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28 червня 1993 року № 43.

Відповідно до п.8 Положення звільнення з роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій проводиться з підстав, передбачених законодавством, а також у разі прийняття працівника, який не є сумісником, чи обмеження сумісництва у зв`язку з особливими умовами та режимом праці без виплати вихідної допомоги.

Верховний Суд постановлюючи свою ухвалу, зокрема, зазначав, що посилання КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району міста Києва на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 03 квітня 1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» стосується й комунальних підприємств безпідставні, оскільки зазначена постанова поширюється на роботу за сумісництвом працівників лише державних підприємств, установ і організацій.

Тобто, вказані нормативно-правові акти поширюють свою дію лише на державні підприємства, установи і організації, яким відповідач у справі, тобто КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району міста Києва, не є, і що ця обставина залишилася поза увагою суду.

Згідно ч.1ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Тому, судова колегія вважає, що при постановленні судового рішення слід керуватися нормами КЗпП України, а посилання суду першої інстанції на постанову Кабінету Міністрів України від 03 квітня 1993 року №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» та Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ організацій, затверджених спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 р. № 43 належить виключити із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції також належить змінити в частині дати звільнення з роботи ОСОБА_1 , зазначивши дату її звільнення - 9.08.2016 р. замість 31.07.2016 р. а в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2017 року змінити в частині дати звільнення з роботи ОСОБА_1 .

Вважати датою звільнення ОСОБА_1 в наказі № 51 -к від 01 серпня 2016 року, виданому КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Печерського району міста Києва з 09 серпня 2016 року замість 31 липня 2016 року.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на постанову Кабінету Міністрів України від 03 квітня 1993 року №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» та Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ організацій, затверджених спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 р. № 43.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 4.11.2020 р.

Головуючий :

Судді :