Номер провадження 2/754/5549/20
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2020 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про визнання користувачем місця поховання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за користувачем місця поховання.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_2 , який був похований в м.Києві на Лісовому кладовищі, ділянка НОМЕР_4. На момент смерті дідуся їхній родині ніякого свідоцтва про поховання не видавалось. Догляд за місце поховання здійснює вона та її мати - донька померлого ОСОБА_3 . Як зазначає позивач, 18.07.2019 року вона звернулась з заявою до директора відповідача про видачу свідоцтва про поховання дідуся. 24.07.2019 року вона отримала відповідь про те, що користувачем місця поховання є особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання. В книзі реєстрації поховань померлих громадян Лісового кладовища зроблено запис, відповідно до якого поховання її дідуся здійснив громадянин ОСОБА_4 , а тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про поховання. Ким є громадянин ОСОБА_4 , їй невідомо, можливо це хтось з його друзів, який допомогам із проведенням та організацією поховання.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати її користувачем місця родинного поховання та зобов`язати відповідача видати свідоцтво про поховання.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2019 року матеріали зазначеної цивільної справи були передані за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2020 року матеріали зазначеної цивільної справи були передані за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 03.07.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

01.08.2020 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, наголошуючи, що в розумінні положень ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» позивач не є користувачем місця поховання, а тому відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про поховання.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 30.09.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача подано заяву, в якій вона просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив. Стороною відповідача було надіслано на адресу суду відзив на позов, в якому відповідач просить розглянути справу у відсутність свого представника.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач є онукою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13, 25, 26, 27, 28, 29, 31).

Згідно довідки № 52 від 12.07.2019 року, ОСОБА_2 похований на Лісовому кладовищі в м.Києві, його поховання здійснив ОСОБА_4 , про що є відповідний запис в Книзі реєстрації поховань та перепоховань кладовища (а.с.19).

Відповідно до акту № 52 обстеження місця поховання від 12.07.2019 року, складеного уповноваженими особами відповідача, а також фотознімків місця поховання, ОСОБА_2 похований на Лісовому кладовищі, ділянка НОМЕР_1 , ряд НОМЕР_5, місце поховання - подвійне, має облаштування - цоколь, хрест металевий, місце поховання впорядковане (а.с.14, 15, 16).

Також, 18.07.2019 року позивач звернулася із заявою до відповідача, в якій просила поновити свідоцтво про поховання її дідуся, проте відповідач у своєму листі - відповіді від 24.07.2019 року зазначив, що у зв`язку з тим, що поховання здійснила інша особа, про що зроблено запис у Книзі реєстрації поховань померлих, відповідач не може видати позивачу свідоцтво про поховання (а.с.17, 18).

В позовній заяві позивач просила задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що громадянин ОСОБА_4 , зазначений у книзі реєстрації поховань та перепоховань, їхній родині невідомий, можливо, це хтось з друзів дідуся, який допомагав в організації та проведенні поховання. Доглядом за місцем поховання займається вона та її мати - донька померлого.

Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону.

Згідно з положеннями ст. 11 цього Закону, поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України.

У відповідності до положень ст. 25 зазначеного Закону, після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству.

Також, пунктом 2.11. Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 N 193, визначено, що кожне поховання та перепоховання реєструється в спеціальній Книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян.

Запис до Книги реєстрації здійснюється в алфавітному порядку, за роками, у цілому по кладовищу чи, де це необхідно, окремо за кожним сектором. Усі графи Книги реєстрації обов`язково заповнюються чорним або фіолетовим чорнилом.

Виправлення написаного в Книзі реєстрації не допускається.

Книга реєстрації має бути прошнурованою, пронумерованою та скріпленою печаткою. Книга реєстрації зберігається на кладовищі постійно, а в разі ліквідації кладовища - передається на зберігання до архіву органу місцевого самоврядування.

Для забезпечення ведення Книги реєстрації в населеному пункті визначається конкретний Виконавець.

Після здійснення поховання Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання видається відповідне свідоцтво про поховання, яке дає право на встановлення намогильної споруди в межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання, облаштування місця поховання, здійснення інших дій, які не суперечать чинному законодавству.

Як встановлено в судовому засіданні, дійсно у 1983 році поховання дідуся позивача було здійснено громадянином ОСОБА_4 . Вказана особа позивачу невідома, фактично доглядом за місцем родинного поховання протягом майже 30 років займається позивач, а тому саме вона є користувачем цього місця поховання та має право на отримання відповідного свідоцтва.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 261-265, 268, 274, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16 ЦК України; ст. ст. 2, 11, 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , користувачем місця поховання на Лісовому кладовищі м.Києва, на якому похований її дідусь ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (ділянка НОМЕР_1 , ряд АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Ритуальну службу Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , свідоцтво про поховання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (ділянка НОМЕР_1 , ряд НОМЕР_5 Лісового кладовища в м.Києві, що розташоване по АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: