ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7118/20 Справа № 205/7739/19 Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року про забезпечення позову

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на: Ѕ частину земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:231:0021, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с/рада Вільненська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32; домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 10110553; земельна ділянка площею 0,3976 га, кадастровий номер :02:231:0006, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32; комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19.

Заява мотивована тим, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 100 000,00 доларів США, 3 % річних - 7 652,05 доларів США, а всього - 107 652,05 доларів США.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.12.2019 року відповідачу ОСОБА_3 , зокрема, належить Ѕ частина земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:231:0021, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с/рада Вільненська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32; домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 10110553; земельна ділянка площею 0,3976 га, кадастровий номер :02:231:0006, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32; комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19.

Позивач зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2019 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

В порядку забезпечення позову накладено арешт на: Ѕ частину земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:231:0021, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с/рада Вільненська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32; домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 10110553; комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19, що належать ОСОБА_3 .

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати в частині накладення арешту на комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про його права та інтереси як іпотекодержателя спірного майна на підставі договору іпотеки від 06.06.2019 року та договору про внесення змін до договору іпотеки від 02.12.2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 є іпотекодержателем нерухомого майна, а саме комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19, на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки від 06.06.2019 року та договору про внесення змін до договору іпотеки від 02.12.2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.218-221).

Відповідно до п.1.1 договору іпотеки, іпотекодавець ( ОСОБА_3 ) передав в іпотеку, а іпотекодержатель ( ОСОБА_1 ) прийняв в іпотеку, в порядку і за умов, визначених у цьому договорі наступне майно: нерухоме майно - комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно, розміром 0,3976 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки - :02:231:0006.

Відповідні обтяження за договором іпотеки від 06.06.2019 року на комплекс та земельну ділянку, на якій він розташований, були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.222-227).

Договір іпотеки від 06.06.2019 року був укладений в забезпечення належного виконання умов договору позики від 20.05.2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого останній передав у позику ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 110 000,00 грн. (а.с.214-217).

Однак, задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладенні арешту на комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19, суд першої інстанції належним чином не перевірив та не встановив обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим вирішив питання про права та інтереси ОСОБА_1 , що свідчить про порушення судом порядку вирішення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2019 року про забезпечення позову в частині накладенні арешту на комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у вказаній частині.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року про забезпечення позову в частині накладення арешту на комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19 - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині накладення арешту на комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко