Справа № 594/818/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мельнице - Подільської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить 1/3 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Поряд з тим зазначив, що за життя ОСОБА_2 зробив заповітне розпорядження, яким все належне майно заповів йому, а тому на дану спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд в АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що позов підтримує. Поряд з тим подав заяву про уточнення обгрунтування позовних вимог.

Представник відповідача Мельнице - Подільської селищної ради - селищний голова Боднарчук В.В. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника селищної ради, при цьому зазначив, що позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Боришківці Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 06 червня 2019 року Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області.

Ще за життя померлий ОСОБА_2 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та все те, що буде належати йому на день смерті, заповів своєму зятю - позивачу ОСОБА_1 .

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 14 серпня 2018 року, посвідченого секретарем виконкому Мельнице-Подільської селищної ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 773.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та яку позивач прийняв, подавши 19 червня 2019 року заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу за № 178/2019. 19 лютого 2020 року позивач звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини на майно матері, яке складається з 1/3 частини спірного будинковолодіння, однак у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно.

Наведене вбачається з довідки Мельнице-Подільської селищної ради №435 від 20.05.2020, листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., матеріалів спадкової справи № 178/2019, відкритої до майна померлого ОСОБА_2 .

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") померлий ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , були його членами, що стверджено копіями по господарських книг за 1991-1995 роки, випискою з даної книги та довідкою Мельнице-Подільської селищної ради №602 від 29.05.2020.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, померлий ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Однак, померлий ОСОБА_2 у визначеному законом порядку, за життя, не оформив своє право власності на належну йому частину будинковолодіння.

Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради №603 від 29 травня 2020 року та архівного витягу з рішення Вигодської сільської ради від 30 листопада 1993 року, ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 60 га, з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку та 0, 35 га для ведення особистого господарства. При цьому земельна ділянка площею 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , передана в приватну власність саме вказаним рішенням.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., матеріалів спадкової справи № 178/2019, відкритої до майна померлого ОСОБА_2 .

Згідно характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 11 лютого 2020 року та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виготовлених техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_5 , інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 702900 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Боришківці Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: