Справа № 216/2498/20
Провадження 2/216/2754/20

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 жовтня 2020 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області в складi судді - Сидорак В.В.,

з участю: секретаря судового засідання - Балі А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

Стислий виклад позиції позивача:

Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.04.2018 у розмірі 71375,94 гривень та судові витрати у розмірі 2102,00 гривні.

Позовна заява обґрунтована наступним. В жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 13 квітня 2018 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, підписав анкету - заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 , а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета - заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк виконав свої зобов`язання за Договором в повному обсязі, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач своєчасно не виконував у мови договору, в результаті чого станом на 06.03.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 71375,94 грн., яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26939,70 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 44436,24 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованість не погашає, в зв`язку з чим просив стягнути з нього на користь банку вищевказану заборгованість та судовий збір.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 27.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві, і в окремому клопотанні просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив в задоволенні позову відмовити. 22 липня 2020 року надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого анкета - заява не містить будь-яких відомостей про проценти, комісію та неустойку за договором, окрім того, вона не містить жодних істотних умов кредитного договору, такі як сума (предмет договору), термін дії договору, термін повернення кредиту. Посилання позивача на те, що анкета разом з тарифами та умовами і правилами складають кредитний договір є безпідставними, оскільки ні тарифи, ні умови й правила не містять підпису споживача кредитних послуг. Окрім того, в довідці, яка надана позивачем, зазначено максимальний кредитний ліміт 15000,00 грн., а в розрахунку зазначено, що тіло кредиту становить 26939,70 грн., що фактично суперечить одне одному. Крім того, відповідач дійсно підписував анкету - заяву, однак картку саме від АТ "Універсал Банк" не отримував, в матеріалах справи відсутній акт прийому - передачі такої картки. відповідач не підписував документи в якому був визначений розмір пені та комісії. Згідно постанови ВС України № 695/3474/17 від 27.12.2018 року, банкам фактично заборонено стягувати комісію без підтвердження факту надання послуг, а за кредитними послугами, як винагорода за користування коштами, сплачуються саме проценти, а не комісія. Окрім того, до неустойки законом встановлена спеціальна позовна давність в 1 рік. Також, банк в односторонньому порядку змінив відсоткову ставку з 38,4 % на 76,8 %, що є недопустимим оскільки, відповідач не погоджувався на нові умови кредитування, більше того Банк порушив приписи Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". А тому з цих підстав наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог. Крім того, просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

13 серпня 2020 року від АТ "Універсал Банк" надав відповідь на відзив, відповідно до якого наполягає на задоволенні позовних вимог, а в задоволенні вимоги представника відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7500 грн. відмовити за недоведеністю.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Встановлено, що 13.04.2018 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (Монобанк), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 15000,00 грн.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" та Тарифи (а.с. 65-83).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 13.04.2018 року становить 71375,94 грн., яка складається з: 26939,70 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 44436,24 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно приписів ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві позичальника від 13.04.2018 року процентна ставка за кредитом не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Обґрунтовуючи право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.04.2018, посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" та Тарифи.

Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" та Тарифами, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15).

Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ "Універсал Банк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (13 квітня 2018 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (05 травня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" та Тарифи, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17).

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Не містить укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір від 13.04.2018, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ "Універсал Банк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Позивачем долучено до позову довідку від 06.03.20 про те, що 13.04.18 ОСОБА_1 в АТ "Універсал Банк" відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні шляхом підписання анкети-заяви до договору. Максимальний кредитний ліміт по даному поточному рахунку становить 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 перед кредитором станом на 06.03.2020 року становить 71375,94 грн., що складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 26939,70 грн., заборгованості за пенею та комісією - 44436,24 грн.

З розрахунку видно, що позичальником станом на 31.08.2018 року фактично використано тіло кредиту 14986,48 грн. Далі банком здіснювалося нарахування відсотків, які були зараховані до загальної заборгованості. Однак нараховані грошові суми у вигляді відсотків фактично не отримувались та не використовувались позичальником, а тому не можуть бути складовою частиною тіла кредиту. Крім того, сам позивач зазначив, що на рахунку встановлений кредитний ліміт у сумі 15000,00 грн., але до стягнення зазначено тіло кредиту на 11939,70 грн. більше. Яким чином позичальник міг використати більше кредитних коштів ніж йому надано банком у позовній заяві та доданих документах позивачем не зазначено.

За таких обставин, слід дійти до висновку, що сума заборгованості ОСОБА_1 по виконанню кредитного договору, станом на 06.03.2020 року становить, 14986,48 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь АТ "Універсал Банк".

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 441 грн. 35 коп.

Щодо вимоги відповідача про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн. суд констатує наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК передбачено, що він має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Так, згідно з п.4 ч.1 ст.1 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 закону №5076-VI).

Судом встановлено, що 13 липня 2020 між ОСОБА_1 та адвокатським бюро "Бражник і партнери" в особі керуючого бюро Бражника Дениса Сергійовича укладено договір про надання правової допомоги № 52.

Згідно п. 7.1 Договору про надання правової допомоги від 13.07.2020 року клієнт сплачує Адвокатському бюро винагороду у розмірі 7500 грн., згідно акту до договору, який є його невід`ємною частиною договору підписаного сторонами.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що оплата винагороди здійснюється клієнтом у готівковій або безготівковій формі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача окрім договору про надання правової допомоги від 13.07.2020 року, та акту виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 52 не надано жодного документу, який би підтверджував оплату гонорару, а саме платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, в зв`язку з чим в задоволенні цієї вимоги відповідача слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 8, 2 Конституції України, ст.ст. 207, 509, 526, 527, 530, 549, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 141 ЦПК України, ст.ст. 1, 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII та керуючись ст.ст. 258-268, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість в розмірі 14986 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок, що складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" 441 (чотириста сорок одну гривню) 35 копійок судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - відмовити.

Відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально - Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

відомості про сторін

Позивач: акціонерне товариство "Універсал Банк", юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська 54/19, к/р НОМЕР_3 в НБУ МФО 322001, , ІПН 23.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя В.В. Сидорак