22.10.2020 Провадження №2/425/519/20
Справа №425/1933/20
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Мирошникової О.Ш., за участю: секретаря судового засідання Манерової І.В.,
розглянув цивільну справу за позовом^
Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - позивач, до
ОСОБА_1 - відповідач
про стягнення заборгованості,
ухвалив це заочне рішення про таке:
І. Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача
Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідач не виконав зобов`язань за цим договором, в зв`язку з чим виникла ця заборгованість.
2. Відповідач відзив до суду у встановлений судом строк не подав.
ІІ. Заяви, клопотання учасників справи
3. До позову представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
4. 30.07.2020 Рубіжанський міський суд Луганської області відкрив провадження у справі, постановив слухати справу за правилами спрощеного провадження та призначив судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.
5. Суд повідомив учасників про час та місце розгляду справи належним чином.
Учасники справи не скористалися своїм правом брати участь у судовому засіданні, їх нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
6. 22.10.2020 суд постановив здійснити заочний розгляд цієї справи.
7. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
VІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
З виписки про рух коштів на рахунку відповідача вбачається, що він користувався кредитними коштами у сумі 2933,06 грн.
9. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що позивач надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув в установлений кредитним договором строк.
Склад цієї заборгованості: 2933,06 грн. - основний борг; 6243,37 грн. - проценти; 873,13 - пеня за прострочення сплати основного боргу; 1727,74 грн. - пеня за прострочення сплати процентів; 722,91 грн. - три проценти річних; 2689,93 грн. - інфляційні втрати.
10. Позивач просить суд стягнути цю заборгованість з відповідача.
V. Законодавство, яке застосував суд
11. Цивільний кодекс України (в редакції на час укладення кредитного договору):
Частини 1, 2 ст. 207 - зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.
Стаття 525 - одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526 - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 статті 530 - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 610 - порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 629 - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 2 статті 625 - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 638 - істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 1 статті 1048 - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.
Стаття 1054 - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» цієї глави «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частина 1 ст. 1055 - кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частини 1-3 статті 1056-1 - зокрема, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставка визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) на порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
12.Стаття 263 ЦПК України - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
13. Висновки про правильне застосування норм права у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12:
- за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням (п. 89 цієї постанови);
- Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування (п. 90 цієї постанови);
- Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 91 цієї постанови).
VІ. Мотивована оцінка суду
14. Щодо заборгованості за кредитом:
Суд вважає, що між сторонами спору було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався надати гроші відповідачу на умовах, зазначених в ньому, а відповідач зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Суд вважає, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав - надав відповідачеві кредит у розмірі 2933,06 гривень, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, які наявні в справі - копією кредитного договору, випискою про рух коштів на рахунку відповідача та не спростовано відповідачем.
Суд вважає, що відповідач порушив норми ЦК України, зазначені у п. 11 цього рішення, та умови кредитного договору й односторонньо відмовився від виконання зобов`язань з повернення кредиту, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом у сумі 2933,06 гривень.
Тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 2933,06 гривень.
15.Щодо заборгованості за процентами:
Суд встановив, що сторони у кредитному договорі встановили розмір процентної ставки у 36% річних.
Суд не погоджується з розрахунком позивача розміру заборгованості за процентами у сумі 6243,37 гривень станом на 24.04.2020.
За умовами кредитування строк повернення кредиту - 31.07.2016.
З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач розрахував прострочені проценти за період з 01.05.2014 по 24.04.2020 (а.с. 7).
Суд застосовує висновок Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (див. п. 13 цього рішення) та вважає, що право позивача нараховувати проценти за користування кредитом припинилося 31.07.2016.
Суд вважає, що з 01.08.2016 позивач нараховував проценти відповідачу безпідставно.
Суд порахував передбачені договором проценти у розмірі 36% річних за строк кредитування з 01.05.2014 по 31.07.2016 у сумі 2418,43 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
В стягненні 3824,94 грн. суд відмовляє як нарахованих безпідставно поза погодженим сторонами строком кредитування.
16.Щодо трьох процентів річних та інфляційних втрат:
Суд не погоджується з нарахованими позивачем 3% річних у сумі 722,91 грн. та інфляційних втрат у сумі 2689,93 грн.
Суд вважає, що станом на дату закінчення строку кредитування 31.07.2016 загальна сума заборгованості за кредитом становила 5351,49 грн. (2933,06 + 2418,43) та саме на цю суму заборгованості слід нараховувати 3% річних та інфляційні з 01.08.2016 по 20.04.2020.
Суд порахував 3% річних за цей період у сумі 597 грн. та інфляційні у сумі 2206,96 грн., які стягує з відповідача на користь позивача, в частині нарахованих позивачем 3% річних у 125,91 грн. та інфляційних у 482,97 грн. суд відмовляє як зайво нарахованих.
В частині вимог про стягнення пені, суд погоджується з розрахунками позивача та стягує з відповідача 2600,87 грн.
Доказів проживання відповідача в м. Рубіжне, яке визначено постановою Кабінетe Міністрів України у переліках населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, справа не містить.
18. Висновок суду:
VII. Розподіл судових витрат
19.Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2102 грн. судового збору. Вимоги позивача задоволені на
Суд стягує з відповідача на користь позивача 1488,43 грн. судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 2102 * 70,81%.
З цих підстав суд вирішив:
1.Задовольнити частково позов Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
3. Відмовити в задоволенні позову в частині вимог про стягнення процентів у сумі 3824,94 гривень, трьох відсотків річних у сумі 125,91 гривень, інфляційного збільшення боргу у сумі 482,97 гривень.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір у сумі 1488,43 гривень (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 43 копійки).
5.Копію цього заочного рішення направити учасникам справи.
6.Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
7.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі в результаті апеляційного розгляду справи.
8.Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
9.Апеляційна скарга на це рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
10. Позивач: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевського, 11; ідентифікаційний код юридичної особи 19362160).
Відповідач: ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Суддя Рубіжанського міського суду Луганської областіМирошникова О.Ш.