Провадження № 2/522/6917/20
У Х В А Л А

05 листопада 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського національного політехнічного університету про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 02.07.2020 року по 01.10.2020 року у розмірі 38 842,65 гривень, компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень, а також судові витрати.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки дана заява пред`явлена з порушенням ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КЗпП України та ч. 1ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові завиконану роботу.

Статтею 2 Закону України«Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому заявлена позивачем позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не підпадає під категорію пільгової та підлягає оплаті судовим збором.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір, передбачений ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору або докази про звільнення від сплати судового збору.

Інших обставин, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено.

Крім того, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 гривень.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі 761/11472/15-ц, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 16.01.2020 року № 3674-VI за подання до суду фізичною особою позовної заяви про відшкодуванняморальної шкоди ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивач звертаючись до суду позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку з урахуванням вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зобов`язаний був сплатити судовий збір в розмірі 840,80 гривень та 840,80 гривень за звернення до суду з вимогами про стягнення моральної шкоди.

Крім того, позивачем не додано довідку про середньомісячну заробітну плату, обчислену відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» .

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 186, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського національного політехнічного університету про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку - залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений термін позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Д. Абухін

"05" листопада 2020 р.