ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2750/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Сирбул О.Ф.,
за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
ОСОБА_2 у серпні 2019 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 13 000,00 грн., з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 2007 року по липень 2010 року, від вказаного шлюбу мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свій обов`язок щодо утримання дитини не виконує, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою суду від 25.10.2019 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомлення сторін.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити, проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов до суду не подав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
З матеріалів справи вбачається, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2007 року, який заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 06.06.2018 року було розірвано.
Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Дитина проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо розміру участі відповідача в утриманні дитини між сторонами не досягнуто.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Таким чином, зазначена норма закону встановлює розмір аліментів у частці чи твердій грошовій сумі за вибором особи, яка звернулася до суду за захистом порушеного права і ніяк не визначає статус відповідача щодо його працездатності чи безробіття, не ставить цим в залежність суд щодо визначення порядку та способу стягнення аліментів і не зобов`язує суд діяти на свій розсуд.
Частина 1 статті 184 СК України виписана законодавцем таким чином, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2 зводились до того, що вона просила суд про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 13 000,00 грн.
Положенням ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Позивач вказує, що відповідач отримує постійних дохід, іншим особам аліменти не сплачує.
Відповідач є працездатним, згідно з відомостями, отриманими з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків фізичної особи встановлено, що відповідач у ІІІ кварталі 2019 року отримав дохід у сумі 7000,00 грн., у ІV кварталі 2019 року - 12 900,00 грн. та у І кварталі 2020 року - 11 885,71 грн.
Тому, суд визнає, що позивач вправі вимагати від відповідача аліментів на утримання дитини.
Разом з тим, суд вважає, що позивачем дещо завищено розмір аліментів.
Так, фактично позивач в обґрунтування розміру заявлених вимог послалась лише на потреби дитини, залишивши поза увагою те, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках рівною мірою, реальну можливість відповідача виконати заявлені аліментні зобов`язання, тощо.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Мінімальний гарантований розмір аліментних виплат на одну дитину встановлений на рівні не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, які мають стягуватись з відповідача на утримання його неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що з метою дотримання вимог закону, враховуючи рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Позивачем не наведено обґрунтованості заявленого розміру аліментів.
З огляду на встановлені обставини справи, проживання дитини з позивачем, наявність у відповідача офіційної роботи та постійного заробітку, розмір заробітку відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дитини.
Судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від його сплати на підставі закону.
Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268,280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: