Справа № 697/551/20
Провадження № 2/697/411/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Льон О.М.

з участю секретарів с/з - Десятник О.А., Дрянової Н.В.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі також - ОСОБА_4 , позивач) звернулася до суду з позовними заявами до ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , відповідач) про збільшення розміру аліментів (справі присвоєно № 697/551/20) та стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів (справі присвоєно № 697/556/20).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що сторони перебували у шлюбі, від якого народилася спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами було розірвано 21.10.2014 на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/21955/14-ц. Згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/21954/14-ц позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.10.2014 та до повноліття дитини. Згідно постанови державного виконавця ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві - Мірошник К.А. від 14.03.2016, відкрито виконавче провадження № 50423513 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.10.2014 та до повноліття дитини. Позивач одружилася 18.05.2015 на підставі чого після державної реєстрації шлюбу її прізвищем є « ОСОБА_4 ».

Позивач вказує, що її тяжко матеріально утримувати малолітнього сина з визначеним судом первинним розміром аліментів, на даний час вона не має постійного місця праці, отримує нерегулярні заробітки. За останні роки ціни на товари щоденного користування, комунальні послуги, ліки, продукти харчування значно виросли. Син досяг віку одинадцяти років, потребує додаткової уваги та додаткових фінансових витрат. Позивач зазначає, що намагається всебічно розвивати здібності дитини, крім іншого це є її прямим обов`язком, який вона як мати виконує. Син відвідує спортивні секції, гуртки. Для належного виховання дитини створюються умови медичного забезпечення, щорічного оздоровлення. За таких обставин, виховання дитини потребує додаткових зусиль, коштів, внаслідок чого позивач, як мати вимушена звертатися до суду з відповідним позовом, оскільки вона виключно самостійно несе тягар фінансового навантаження по вихованню та матеріальному забезпеченню спільної дитини. Відповідач залишив дитину без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в її утриманні та вихованні. Позивач вказала, що на даний час розмір аліментів, який був первинно визначений за рішенням суду є значно меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Натомість позивачу відомо, що відповідач є фізично здоровою людиною, має постійний заробіток, інших дітей не має, працює, має реальну можливість виплачувати аліменти у більшому розмірі, проте добровільно допомагати своїй дитині не бажає. Відповідач має у власності недешевий легковий автомобіль, який було придбано ним не так давно, відтак у нього покращилося його матеріальне становище, він має неофіційне місце праці від якої отримує достатній прибуток, який дозволяє йому забезпечити його витрати проживання і відпочинку у м. Києві, а тому в даний час, крім зазначених обставин існують також і інші законні підстави для зміни розміру стягнення аліментів, визначеного рішенням суду за позовом одержувача аліментів, шляхом продовження стягнення аліментів у твердій грошовій формі в сумі 3 750 грн., виходячи з того, що середній розмір заробітку по м. Києву складає 15000 грн.

Крім цього, позивач зазначає, що на час її звернення до суду відповідач зобов`язань визначених рішенням суду не виконує, має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 9000 грн., тобто не сплачує аліменти протягом 9 місяців. Згідно розрахунку зі сплати аліментів від 03.03.2020, обрахованого старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Салеомон А.А. сума заборгованості відповідача по сплаті аліментів станом на 29.02.2020 становить 9000 грн. Розмір заборгованості по сплаті аліментів визначений державним виконавцем в судовому порядку відповідачем не оскаржено. Так, позивачем зазначено, що відповідач протягом червня 2019 року - лютого 2020 року належним чином не сплачував визначений судом розмір аліментів, що в сукупності складає 273 дні, розмір 1% пені з загальної суми заборгованості за 1 день становить 90 грн. х 273 (кількість днів заборгованості) = 24 570 грн.

У зв`язку з цим, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/21954/14-ц від 23.12.2014 за позовом одержувача аліментів, у разі зміни матеріального стану платника аліментів та в інших випадках шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3750 грн. щомісячно, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (справа № 697/551/20). Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню), за прострочення сплати аліментів у розмірі 24 570 грн. (справа № 697/556/20).

У ході розгляду справи № 697/556/20 проведено наступні процесуальні дії:

24.03.2020 ухвалою судді Русакова Г.С. відкрито провадження у справі № 697/556/20, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.119).

Відповідно до п. 2.3 підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 151 від 15.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 15.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи.

16.04.2020 ухвалою судді Льон О.М. прийнято до провадження справу № 697/556/20 та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 29.04.2020 (а.с.127) після чого розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заявляли клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), для з`ясування розрахунку заборгованості, який суттєво відрізняється від наданого позивачем (а.с.178). Також просили суд залучити до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_9 , оскільки вона є матір`ю іншої дитини, з якою вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Ухвалою суду від 03.07.2020 вказане клопотання було задоволено частково. Залучено Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до участі у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_9 - відмовлено (а.с.180-181).

У ході розгляду справи № 697/551/20 проведено наступні процесуальні дії:

21.04.2020 ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. відкрито провадження у справі № 697/551/20 та прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 14.05.2020 (а.с.19), яке в подальшому було відкладено на 08.06.2020 у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання.

04.06.2020 від відповідача по справі № 697/551/20 надійшов до суду відзив на позов та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_9 , яка є матір`ю його іншої дитини та з якою вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Гончарук А.В., який діє на підставі ордеру серії ЧК №149531 від 18.03.2020 (а.с.9) заявив клопотання про об`єднання позовів в одне провадження, мотивоване тим, що у провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа № 697/556/20 за позовом одного і того ж позивача до одного й того самого відповідача, вважає, що з метою процесуальної економії і більш повного з`ясування судом обставин обох справ є необхідність у їх об`єднанні. Подані клопотання просить суд задовольнити, щодо заявлених відповідачем клопотань не заперечує за умови наявності усіх підтверджуючих документів (а.с.98).

Крім цього, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Фетісов Є.П., який діє на підставі ордеру серії АА №1035752 від 03.07.2020 у судовому засіданні заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи письмового доказу та поновлення строку для його подання, оскільки пропущено з поважних причин. Раніше подане клопотання позивача про залучення третьої особи підтримує, щодо заявленого представником позивача клопотання про об`єднання позовів не заперечував, а у задоволенні клопотання про збільшення позовних вимог просив відмовити, оскільки не надано суду доказів направлення цього клопотання усім учасникам справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні подані ним та його представником клопотання підтримав, не заперечував щодо задоволення клопотання представника позивача про об`єднання позовів, а у задоволенні клопотання про збільшення позовних вимог просив відмовити.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2020 року клопотання представника позивача адвоката Гончарука А.В. про об`єднання справ в одне провадження - задоволено. Цивільні справи: № 697/551/20 за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів, № 697/556/20 за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів, об`єднано в одне провадження та прийнято до свого розгляду, присвоївши справі № 697/551/20. Розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження. Поновлено представнику відповідача строк для подачі додаткових доказів та прийнято їх до розгляду (а.с.100-102).

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання, яке відбулося 27.10.2020 з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В обгрунтування своєї позиції зазначив про те, що дитині позивача на даний час виповнилося 11 років, вона відвідує спортивні секції. Розмір аліментів, який присуджений за рішенням суду в сумі 1000 грн. з урахуванням низки економічних факторів, підвищення цін є недостатнім. З приводу поліпшення матеріального стану позивача, яке виразилося, на думку відповідача, у придбанні позивачем квартири у м. Черкаси вказав, що на даний час позивачем дійсно придбана квартира у м. Черкаси, про що було особисто повідомлено відповідача для отримання дозволу на реєстрацію місця проживання їх спільної дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси. Крім іншого, позивач має другу дитину від шлюбу з ОСОБА_10 , сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В даний час з листопада 2018 року позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, отримує відповідну допомогу в Управлінні соціального захисту Канівської міської ради. Годувальником всієї родини і особою, яка заробляє кошти є її чоловік - ОСОБА_10 , який утримує сім`ю: дружину і двох дітей. Безпосередньо на кошти зароблені чоловіком позивача і була придбана вказана квартира, яка є спільним сумісним майном подружжя. Реєстрація права власності майна на ім`я позивача в даному випадку ніяким чином не може свідчити про покращення її матеріального стану.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання з`явилися, позовні вимоги не визнали. В обгрунтування своєї позиції посилались на те, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2020 становить 2218 грн., а відтак, розмір аліментів в сумі 1000 грн. на місяць майже відповідає 1/2 частині прожиткового мінімуму. Вказали, що аліменти відповідач сплачує своєчасно та в обсязі, встановленому рішенням суду. З приводу стягнення з відповідача неустойки (пені) по виплаті аліментів відповідач та його представник також заперечували та вказали, що згідно довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 01.02.2018 - 30.04.2020 Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.06.2020, позивач щомісячно та у встановленому розмірі, починаючи з квітня 2018 року по даний час сплачував аліменти.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

05.09.2008 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1316.

Перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції від 20.02.2009 (т.1 а.с.7-зв.).

Шлюб між сторонами було розірвано 21.10.2014 на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/21955/14-ц) (т.1 а.с.6).

Згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/21954/14-ц позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.10.2014 р. та до повноліття дитини.

Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві - Мірошник К.А. від 14.03.2016, відкрито виконавче провадження № 50423513 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.10.2014 та до повноліття дитини (а.с.8-зв.).

18.05.2015 позивачем укладено шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 18.05.2015. Після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_4 » (а.с.7).

Позивач зазначає, що на час її звернення до суду відповідач зобов`язань визначених рішенням суду не виконує, не сплачує аліменти протягом 9 місяців, у зв`язку з чим має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 9000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 183, 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13).

Судом встановлено, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.12.2014 у твердій грошовій сумі, яка складає 1000 гривень щомісячно.

Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

З матеріалів справи судом вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, окрім того з часу винесення рішення про стягнення із відповідача аліментів пройшло більше 5 років, за який суттєво змінилась соціально-економічна ситуація в країні, ріст цін на продукти харчування, одяг та взуття, а також інші витрати на потреби дітей не потребують додаткового доказування в силу норм ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, а саме: зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів, суд зважає на наступне.

Як вбачається з довідки про доходи позивача від 24.07.2020 № , виданої ТОВ «Кернел-Трейд», ОСОБА_2 працює на посаді керівника зміни охорони з 04.05.2017 та його щомісячний дохід без урахування податків складає 19 483,33 грн. (т.2 а.с.14), що спростовує доводи представника позивача про отримання відповідачем нібито значного розміру заробітної плати.

Натомість суд звертає увагу на те, що з вказаної довідки також вбачається, що значна частина грошових коштів щомісячно утримується з відповідача на сплату податків, а також на різний розмір заробітної плати відповідача кожного місяця, що залежить від нерегулярно отримуваних ним премій.

Оскільки відповідач має задовільний стан здоров`я, бо про інші обставини суд не повідомив, є працездатним, а тому може і зобов`язаний надавати допомогу на утримання дитини, яка повинна бути відповідною соціально-економічним умовам, які склалися в країні та достатньою для належного забезпечення потреб дитини.

Разом з тим, відповідач перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , в якої народився син - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області від 19.08.2015 (т.1 а.с.56).

При цьому, позивач також перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області від 18.05.2015, актовий запис № 71 (т.1 а.с.7) та мають спільну дитину - сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 25.07.2019, актовий запис № 1503 (т.1 а.с.212).

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області про отримання допомоги від 20.07.2020 № 338 вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку зазначеного Управління, як отримувач державної допомоги при народженні дитини та з 01.07.2019 до 31.07.2022 призначено допомогу на дитину - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.213).

Суд зважає на те, що не є підставою для ухвалення рішення суду про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів, збільшення визначеного державою мінімального розміру аліментів на утримання дитини. За таких обставин, стягуваний розмір аліментів має бути перераховано державним виконавцем, починаючи з дня набрання чинності Законом, який визначає новий мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який є більшим за розмір аліментів, що стягувався на підставі рішення суду.

Проте, враховуючи зростання споживчих цін на продукти харчування, одяг та засоби гігієни, суд погоджується з доводами позивача про необхідність збільшення раніше визначеного судом розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх сина ОСОБА_5 .

Діючи в найвищих інтересах дитини, суд робить висновок про те, що щомісячний розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання їх сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має бути збільшено до 2000,00 грн.

Суд, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, враховує, що вказаний розмір аліментів є не меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, достатнім для утримання дитини зі сторони відповідача.

При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження рівня життя, який вона б мала, в разі утримування її обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі саме і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оцінюючи зібрані та досліджені у справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині вимог про збільшення розміру аліментів підлягає до часткового задоволення, а саме: необхідно збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/21954/14-ц від 23.12.2014 шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з набранням рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо вимог позовної заяви ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів, суд зважає на наступне.

Згідно з ч. 3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У відповідності до ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16.

В постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з офіційним працевлаштуванням відповідача до ТОВ «Кернел-Трейд» на посаду керівника зміни охорони, постановою державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Сімерецькою В.С. від 23.03.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню № 50423513 було постановлено звернути стягнення на доходи відповідача у ТОВ «Кернел-Трейд» (т.1 а.с.166).

За період з 01.04.2018 по 30.04.2020 із заробітної плати відповідача щомісячно утримувались аліменти та за цей період утримана сума склала 62 241,94 грн., що підтверджується Звітом ТОВ «Кернел-Трейд» від 27.05.2020 № (т.1 а.с.167).

Аліменти й надалі продовжують щомісячно утримуватися з заробітної плати відповідача та, як вбачається з вказаного Звіту ТОВ «Кернел-Трейд», станом на 01.05.2020 заборгованості по виплаті аліментів у відповідача немає, а тому доводи позивача про те, що відповідач нібито не виконує судове рішення про стягнення з нього аліментів і не сплачує аліменти протягом десяти місяців та що він нібито має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 9000 грн. є безпідставними та необгрунтованими.

Крім цього, як вбачається з постанови начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нещадима І.С. від 28.05.2020 у ВП № 50423513, державним виконавцем не вживалися заходи щодо отримання з бухгалтерії підприємства, на якому працює боржник, щомісячно звітів про здійснені відрахування, у результаті чого зобов`язано державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Салеомона А.А. у строк до 09.06.2020 усунути порушення вимог Закону та забезпечити подальше вчинення дій у відповідності до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1 а.с.94-97).

Згідно постанови державного виконавця про скасування заходів примусового виконання від 02.06.2020 у ВП № 50423513, станом на вказану дату заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі внаслідок чого скасовано заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа № 760/21954/14-ц, виданого 02.03.2016 Солом`янським районним судом м. Києва (т.1 а.с.90-91)

Відповідно до наданої представником відповідача до матеріалів справи довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.02.2018 по 30.04.2020 від 02.06.2020 вбачається, що відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів (т.1 а.с.223).

Таким чином, з огляду на те, що матеріали справи містять докази про відсутність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів необхідно відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір сплачено не було, оскільки вона є звільненою від цих витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, оскільки позов ОСОБА_4 задоволено частково, а саме: збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/21954/14-ц від 23.12.2014 до 2000 грн., що становить 53% від заявлених вимог (3750 грн.), то відповідно з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 446 грн., що також становить 53% від розміру судового збору, який необхідно було б сплатити позивачу при зверненні до суду у разі не звільнення її від цих витрат (840,80 грн.)

Сплату решти судового збору, а це 394,80 грн. необхідно віднести на рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесено також судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., що підтверджується детальним описом робіт виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 19.03.2020, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 13.02.2020 (т.1 а.с.10, 11). Оскільки позов позивача задоволено частково, то суд вважає, що вимоги в частині відшкодування судових витрат на правничу допомогу позивачу повинні бути задоволені пропорційно до задоволеної частини позову, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути 1590 грн., що складає 53% від задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. 196 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Солом`янського районного суду м.Києва у справі № 760/21954/14-ц від 23.12.2014, шляхом стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання сина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень щомісячно, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист Солом`янського районного суду м.Києва у справі № 760/21954/14-ц від 23.12.2014 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 09.10.2014 та до повноліття дитини.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів- відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 446 (чотиста сорок шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1590 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 02.11.2020.

Головуючий О . М . Льон