Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2020 Справа №607/8185/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Крупи О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Тернопільського національного медичного університету ім. І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Тернопільський національний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідача витрати за її навчання в розмірі 141444,25 грн. позов мотивовано тим, що 15 серпня 2010 року на навчання до Державного вищого навчального закладу "Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України" зараховано ОСОБА_2 та 01 вересня 2010 року із нею укладено угоду №43 про підготовку фахівців з вищою освітою. В розділі зобов`язання студента передбачено обов`язок прибуття після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювання не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Ухвалою судді від 22 травня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача Тернопільського національного медичного університету ім. І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимови підтримав у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

На підставі рішення приймальної комісії від 12 серпня 2010 року наказом ректора Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» № 264 від 15 серпня 2010 року ОСОБА_2 зараховано студентом першого курсу медичного факультету.

На виконання вимог Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996, та Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України № 367 від 25.12.1997, 1 вересня 2010 року між ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» та Відповідачем укладено Угоду №43 про підготовку фахівців з вищою освітою.

Згідно з умовами укладеної Угоди Відповідач зобов`язується прибути після закінчення ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» на місце працевлаштування відповідно до направлення і відпрацювати не менше трьох років по закінченню навчання в інтернатурі; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Разом з тим, Угодою передбаченою обов`язок ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» у забезпечити студентові: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; оформити студентові направлення на працевлаштування.

На виконання умов укладеної Угоди згідно Протоколу засідання комісії з персонального розподілу молодих спеціалістів, які закінчують ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» у червні 2016 року, від 30 жовтня 2015 року, постановлено направити Відповідача як молодого спеціаліста на роботу у Монастирське районне територіальне медичне об`єднання департаменту ОЗ Тернопільської ОДА на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря.

Із пропозицією щодо працевлаштування Відповідач була ознайомлена та згідна, про що свідчать її підписи в Картці працевлаштування випускника та пропозиції щодо працевлаштування.

Окрім цього, направлення на роботу № 02010830/013 було вручено Відповідачу особисто, про що свідчить її підпис в Журналі обліку направлень на роботу випускників 2016 року.

Відповідно до наказу ректора ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» № 03 (ДМ) від 13 січня 2015 року, у зв`язку з одруженням та на основі паспортних даних, Відповідачу змінено прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

Наказом ректора ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» № 144(ДМ) від 23 червня 2016 року на підставі результатів державних екзаменів і відповідно з рішенням Державної екзаменаційної комісії Відповідачу присвоєно кваліфікацію лікаря і видано диплом.

Відповідно до розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету Університету за державним замовленням випуску 2016 року вартість навчання становить 83597,06 грн.

Крім цього, згідно з довідками про доходи № 07/5627 та № 07/5628 від 28 листопада 2019 року, виданої на ім`я Відповідача, за період навчання в ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» з вересня 2010 року по червень 2016 року їй було нараховано та виплачено стипендію в розмірі 57847,19 грн.

Згідно з наказом МОЗ України №1353 від 12 червня 2019 року «Про зміну найменування та затвердження статуту Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України (нова редакція)», Державному вищому навчальному закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» змінено найменування на Тернопільський національний медичний університет імені І.Я. Горбачевського МОЗ України.

Відповідно до ч.2 ст.44 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-ХІІ (чинною на момент виникнення правовідносин) вищі навчальні заклади здійснюють свою діяльність за державним контрактом (замовленням) та угодами як основною формою регулювання відносин між навчальними закладами та підприємствами, установами, організаціями, громадянами.

У рішенні Конституційного Суду України від 04.03.2004 № 5-рп/2004 у справі № 1-4 2004 вказано, що безоплатність вищої освіти означає, що громадянин має право здобути її відповідно до стандартів вищої освіти без внесення плати в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі (ч.4 ст.53 Конституції України) в межах обсягу підготовки фахівців для загальносуспільних потреб (державного замовлення).

Згідно п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 № 2984-ІІІ (чинною на момент виникнення правовідносин): інші центральні органи виконавчої влади, які мають у своєму підпорядкуванні вищі навчальні заклади, спільно із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти: сприяють працевлаштуванню випускників підпорядкованих їм вищих навчальних закладів.

Ч. 2 ст.52 Закону України «Про освіту» (в редакції від 24.07.2014) (чинною на момент виникнення правовідносин) передбачено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 (чинною на момент виникнення правовідносин) затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 3 якої передбачено, що Порядок, затверджений пунктом 1 цієї постанови, поширюється на осіб, що навчаються за спеціальностями медичного профілю.

Відповідно до п.4 вказаного Порядку керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком №1.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що згідно з угодою випускник зобов`язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця вищою освітою.

Відповідно до п. 18 Порядку керівництво вищого навчального закладу не пізніше ніж за рік до закінчення навчання пропонує випускнику посаду відповідно до укладеної угоди.

Пунктом 19 Порядку передбачено, що оформлене замовником або вищим навчальним закладом (за домовленістю із замовником) направлення на роботу є підставою для укладання трудового договору між молодим фахівцем і замовником.

Відповідно до п.20 Порядку, молодий фахівець повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу.

Окрім цього, згідно п.14 цього Порядку, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків.

Окрім цього, ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з листа начальника управління охорони здоров`я Тернопільської ОДА №4961/06-01 від 19 листопада 2019 року, наказом директора КНП «Монастирський РЦ ПМСД» №15-к/тр від 18.03.2019 року Відповідача було звільнено з роботи за угодою сторін.

Визначений у п. 14 Постанови КМУ від 22 серпня 1996 року №992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» перелік випадків, в яких випускник зобов`язаний відшкодувати до державного бюджету вартість навчання є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається із позовної заяви та Наказу директора КНП «Монастирський РЦ ПМСД» № 15-к/тр від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади за згодою сторін (п.1 ч.1 ст.36 Кодексу Законів про працю України), а відтак відсутня відмова без поважної причини приступити до роботи за призначенням з боку позивача, як і вина (у формі умислу або необережності) у порушенні зобов`язання.

Така підстава як звільнення з роботи за згодою сторін (п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України), відповідно до п. 14 Постанови KMУ від 22.08.1996 року № 992 "Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", відсутня в переліку підстав, згідно яких необхідно повертати вартість навчання, відтак у відповідача відсутній обов`язок щодо повернення вартості навчання.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення витрат за навчання не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 509, 526, 610, 611, 629, 1166 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 82, 141, 263, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Тернопільського національного медичного університету ім. І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Тернопільський національний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України, місцезнаходження: м. Тернопіль вул. Майдан Волі, 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Головуючий суддяК. М. Грицай