Номер провадження 2-о/243/12/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 23 » жовтня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Гончарової А.О.,

присяжних - Панченко І.Ю., Саврасова М.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Олійник А.Ю.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, про визнання фізичних осіб безвісно відсутніми, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, про визнання фізичних осіб безвісно відсутніми, мотивована тим, що заявник та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі, окрім заявника, зареєстровані ОСОБА_5 із дитиною, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В травні 2014 року ОСОБА_5 разом з сином виїхали до Російської Федерації. З цього часу вони на зв`язок не виходять, їх місце проживання заявнику невідоме, з вказаного часу в квартирі вони не з`являлись. В зв`язку з реєстрацією цих осіб в квартирі, заявник несе додаткові витрати на сплату комунальних послуг та не може оформити субсидію.

Визнання цих осіб безвісно відсутніми необхідно заявнику для зняття їх з реєстрації. В зв`язку з викладеним просить суд визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 безвісно відсутніми.

В судове засідання заявник, ОСОБА_2 , не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву просила задовольнити.

Представник заявника, ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити.

Заінтересована особа, відділ з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, надала в судове засідання письмове клопотання про слухання справи без участі свого представника, рішення просила ухвалити на розсуд суду.

Заінтересовані особи, ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що знайома з заявником, їй відомо, що в 2014 році після війни ОСОБА_5 із дитиною виїхала до РФ, куди саме невідомо.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що знайомий з заявником, вона мешкає по АДРЕСА_2 , в 2014 році ОСОБА_5 із дитиною виїхала до РФ і вже біля п`яти років про них нічого невідомо.

Суд, розглянувши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «БТІ» м. Слов`янська від 28.04.2007 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках, по 1/3 частці кожній, на підставі свідоцтва про право власності від 06.03.2007 року належить право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

04.10.2008 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.10.2008 року.

Згідно з актом керівника правління ОСББ «Ласпі» від 23.09.2019 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виїхали та не проживають за адресою: АДРЕСА_2 , з травня 2014 року.

Відповідно до довідки Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 22.11.2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розшуку за Слов`янським ВП ГУНП в Донецькій області, а також за іншими відділами та відділеннями НП України не перебуває. З метою встановлення її місця знаходження була проведена звірка з лікувальними закладами та відділеннями СМЕ м. Слов`янськ та суміжних міст і областей України, проте перераховані заходи позитивного результату не дали, оскільки ідентифікувати останню серед невідомих хворих та невпізнаних трупів не представилось можливим у зв`язку з відсутністю схожих прикмет зовнішності. Остання була перевірена за обліками СБУ, ДІАЗ МВС України та списками звільнених полонених. Було здійснено моніторинг мережі Інтернет. Наразі інформації про місце знаходження та місце проживання ОСОБА_5 на території України відсутня.

Відповідно до довідки Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 27.07.2020 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розшуку за Слов`янським ВП ГУНП в Донецькій області, а також за іншими відділами та відділеннями НП України не перебуває. Заяви про безвісне зникнення або смерть останнього до ВКП Слов`янського ВП не поступали. З метою встановлення його місця знаходження була проведена звірка з лікувальними закладами та відділеннями СМЕ м. Слов`янськ, проте перераховані заходи позитивного результату не дали, оскільки ідентифікувати останнього серед невідомих хворих та невпізнаних трупів не представилось можливим у зв`язку з відсутністю схожих прикмет зовнішності. Наразі інформації про місце знаходження та місце проживання ОСОБА_6 на території України відсутня.

Згідно з повідомленням відділу освіти Слов`янської міської ради від 26.11.2019 року, станом на 26.11.2019 року ОСОБА_6 не навчається в закладах загальної середньої освіти Слов`янської міської ради.

Згідно з повідомленням відділу освіти Слов`янської міської ради від 02.12.2019 року, за період з січня 2014 року ОСОБА_6 не навчався і не навчається в закладах загальної середньої освіти Слов`янської міської ради.

Відповідно до повідомлення ДНЗ №30 «Казка», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відвідував дошкільний заклад №30 «Казка».

Відповідно до повідомлення КЗ «ДНЗ комбінованого типу №66 «Журавлик», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відвідував дошкільний заклад №66 «Журавлик».

Згідно з повідомленням відділу освіти Слов`янської міської ради від 22.04.2020 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував КЗ ДНЗ №3 «Ромашка» з 2011 року по 18.06.2013 року, з 19.06.2013 року по переводу перейшов у КЗ ДНЗ №15 «Колосок», в якому перебував до 29.08.2014 року.

Відповідно до повідомлення КЗ ДНЗ №15 «Колосок», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував дошкільний заклад з 19.06.2013 року по 29.08.2014 року, відомостей куди вибув малолітній ОСОБА_6 немає.

Згідно з повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.06.2020 року, відомостей про перетинання державного кордону України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 25.06.2015 року по 06.00 25.06.2020 року не виявлено.

Стаття 43 Цивільного кодексу України передбачає можливість визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а норми ЦПК України регулюють порядок розгляду справ окремого провадження та визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

За положеннями статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Отже, предметом доказування у справі про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою є обставини, які підтверджують відсутність відомостей про місцеперебування особи у місці її постійного проживання протягом одного року, вживання заявником заходів до розшуку особи, неможливість встановлення місця знаходження даної особи.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність - засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місце її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжиті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Судом встановлено, що заявник не зверталась до органів Національної поліції України із заявою про зникнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Ні заявником, ні представником заявника не надано належних та обґрунтованих доказів на підтвердження наявності обставин, які дають підстави вважати, що за останнім місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні відомості про їхнє місцезнаходження.

Заявником не надано доказів прийняття заходів для встановлення місця знаходження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та чи були вичерпані усі можливості для їхнього знаходження.

На думку суду, не може бути підставою визнання особи безвісно відсутньою тривала відсутність за адресою реєстрації та небажання спілкуватись з родиною.

Враховуючи вищевикладені обставини, підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 293, 305-309 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, про визнання фізичних осіб безвісно відсутніми відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 02 листопада 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова

Присяжні І.Ю. Панченко

М.В. Саврасов