Справа №477/1733/20
Провадження №2-н/477/95/20
УХВАЛА

05 листопада 2020 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В :

25 вересня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку боргу за спожиту електричну енергію в сумі 619,57 грн. та судовий збір по 105,10 грн. з кожного.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України встановлено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Як зазначено в пункті 3 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу має бути додана копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості.

Згідно частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу, про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 боргу за спожиту електричну енергію, яку заявник постачає за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, не долучено договору про надання житлово-комунальних послуг, укладеного із боржниками, а також інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання ними таких послуг.

Як вказує заявник у своїй заяві, особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_3 , який помер, а ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживають та споживають електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відсутність договірних відносин між публічним акціонерним товариством «Миколаївобленерго» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , не дає підстав вважати про наявність виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно частини 5 статті 165 ЦПК України судом направлені запити щодо місця реєстрації боржників.

Як вбачається з відповіді відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з відповіді Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

В той же час, з довідки Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області , наданої заявником, ОСОБА_1 не зареєстрована, але проживає в АДРЕСА_1 .

Тобто є суперечлива інформація щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 .

Відповідно відповіді відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області ОСОБА_2 на території Миколаївської області зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Згідно відповіді Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області ОСОБА_2 на території сільської ради не зареєстрований але проживає в АДРЕСА_1 .

Таким чином, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_2 .

За положеннями частини 9 статті 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що згідно з частиною 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 165, 258, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за спожиту електричну енергію.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А.А.Саукова