Номер провадження: 22-ц/813/1894/20
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/16754/16-ц

Номер провадження: 22-ц/813/1894/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Феленко В.В.,

учасники справи:

- позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

- відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, заапеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію - Славкіної М.А., правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Пучкової І.М. 12 грудня 2018 року,

встановив:

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі Славкіної М.А. - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 130/07ф від 14.05.2007 р., станом на 23.08.2016 р., у загальному розмірі - 6 512 590,87 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом (тіло) - 105 887,84 долара США; - заборгованість за відсотками - 141 160,30 долара США. Разом заборгованість за кредитом та відсотками - 247 048,14 доларів США, що по курсу НБУ станом на 23.08.2016 року 25,291161 грн. за один долар США становить - 6 248 134,28 грн.; - штраф згідно п. 4.2 Кредитного договору за несвоєчасне погашення кредиту в сумі - 264 456,59 грн..

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що на підставі укладеного 14.05.2007 р. з ОСОБА_1 вищевказаного кредитного договору останньому (позичальнику) було надано кредит у загальному розмірі - 60 000 доларів США, зі сплатою за користування кредитом - 14% річних, с терміном користування кредитом - до 16 годин 00 хвилин 13.05.2017 року.

Позичальник у порушення взятих на себе зобов`язань кредит та нараховані за користування кредитом проценти тривалий час не повертає. Станом на 23.08.2016 р. виникла заборгованість у вищевказаному розмірі (а. с. 1 - 4).

У судовому засіданні суду першої інстанції адвокат Слободянюк В.Б., діючий від імені ОСОБА_1 , заперечував проти позову. Просив відмовити у його задоволенні.

Представник Банку у судове засідання суду першої інстанції не з`явився (Т. 1, а. с. 140 - 140 зворотна сторона).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2018 р. у задоволенні вищезазначеного позову Банку відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами у розмірі та строки, визначені графіком повернення. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами, встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Заборгованість виникла з - 05.12.2008 р.. Строк позовної давності сплив - 06.12.2011 р.. Банк звернувся з позовом - 30.12.2016 р., тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якої зробив заяву відповідач (а. с. 141 - 144).

Банк в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення позову Банку в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на помилковість висновку суду про сплив позовної давності. Якщо договором встановлено погашення кредиту щомісячними платежами, то строк позовної давності застосовується до кожного щомісячного платежу окремо.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Слободянюк В.Б., діючий від імені ОСОБА_1 , заперечує проти апеляційної скарги. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Рішення суду першої інстанції просить залишити без змін. Посилається на те, що оскільки правом на дострокове стягнення заборгованості з відповідача Банк скористався у 2011 р. і в подальшому будь-яких дій щодо стягнення з відповідача заборгованості не вживав, то як на думку представника відповідача, доводи апеляційної скарги щодо необхідності розрахування строку позовної давності до кожного щомісячного платежу окремо є безпідставними.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2020 р. задоволено клопотання ТОВ «Вердикт Капітал» про залучення до участі у справі правонаступника. Залучено ТОВ «Вердикт Капітал» до участі у справі в якості правонаступника позивача - Банку (Т. 2, а. с. 5 - 9).

Учасники справи у судове засідання, призначене на 22.10.2020 р., не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. ТОВ «Вердикт Капітал» про причини неявки представника в судове засідання не повідомило. Заяв, клопотань не надало.

Від адвоката Слободянюка В.Б., діючого від імені ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначено на 22.10.2020 р..

Між тим, апеляційний суд не вбачає підстав задоволення такого клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на наступне.

Частинами 1 - 3 ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

14.02.2019 р. Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу № 9901/43/19, зазначила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного документу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним.

Матеріалами справи, зокрема відомостями заяви про відкладення розгляду справи не підтверджується наявність електронного цифрового підпису у вказаній заяві. Крім того відміткою на вказаній заяві підтверджується відсутність електронного цифрового підпису зазначеного електронного документу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що до вказаної заяви про відкладення розгляду справи не додано жодного доказу на підтвердження обставин, якими представник відповідача обґрунтовує неможливість його з`явлення до зали судового засідання 22.10.2020 р..

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи (справа призначалася до розгляду п`ять разів), баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, освідомленість її учасників про розгляд справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову Банку, правонаступником якого є - ТОВ «Вердикт Капітал», в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих її учасниками і досліджених судом доказів невірно встановив обставини по справі, дійшов неправильного вищезазначеного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову Банку, правонаступником якого є - ТОВ «Вердикт Капітал», в повному обсязі. Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 11, 256, 257, 261, 509, 524, 525, 526, 530, 533, 534, 535, 625, 1054 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 2, 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

14 травня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 130/07ф, відповідно до умов якого позичальникові було надано кредит в іноземній валюті в сумі 60 000,00 доларів США, з платою за користування кредитом 14% річних, терміном користування кредитом до 16-00 годин 13 травня 2017 року. Додатковою угодою № 3 від 25 грудня 2007 року, розмір кредиту було збільшено до 110 000,00 (сто десять тисяч) доларів США.

У зв`язку із змінами у чинному законодавстві, Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва - ПАТ «ВіЕйБі Банк»), 18.05.2010 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Відповідач зобов`язання за зазначеним договором належним чином не виконав. Станом на 23.08.2016 р., загальна сума заборгованості відповідача за кредитнимдоговором № 130/07ф від 14.05.2007 р. становить - 6 512 590,87 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом (тіло) - 105 887,84 долара США; - заборгованість за відсотками - 141 160,30 долара США. Разом заборгованість за кредитом та відсотками - 247 048,14 доларів США, що по курсу НБУ станом на 23.08.2016 року 25,291161 грн. за один долар США становить - 6 248 134,28 грн.; - штраф згідно п. 4.2 Кредитного договору за несвоєчасне погашення кредиту - 264 456,59 грн..

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. ст. 524, 533 - 535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (ч. 2 ст. 252 ЦК України).

За правилами ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вказувалося вище, 14.052007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 130/07ф, відповідно до умов якого позичальникові було надано кредит в іноземній валюті в сумі 60 000,00 доларів США, з платою за користування кредитом 14% річних, терміном користування кредитом до 16-00 годин 13 травня 2017 року. Додатковою угодою № 3 від 25 грудня 2007 року, розмір кредиту було збільшено до 110 000,00 (сто десять тисяч) доларів США.

Матеріали справи не містять доказів зміни Банком вищезазначеного строку виконання зобов`язань за кредитним договором.

З врахуванням строку дії кредитного договору (до 13.05.2017 року), пред`явленням Банком позову - 26.12.2016 року (Т. 1, а. с. 18), заяви відповідача у суді першої про застосування строку позовної давності (Т, 1, а. с. 138 - 139), колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, відсоткам та штрафу за період - з 01.01.2014 року по 13.05.2017 року.

Відповідно до наданих Банком на виконання ухвали апеляційного суду про витребування доказів додаткових угод до кредитного договору позичальник повинен був погашати кредит з 01.07.2008 року до 12.05.2017 року шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі - 1 028,04 долара США.

Таким чином, заборгованість за тілом кредиту за період з 01.01.2014 року до 12.05.2017 року становить - 42 149,64 долара США, з яких: - 37 009,44 долара США - заборгованість за тілом кредиту в межах строку позовної давності (1 028,04 долара США х 36 місяців); - 5 140,20 долара США - заборгованість за тілом кредиту за п`ять місяців після звернення з позовом і до закінчення строку дії кредитного договору (1 028,04 долара США х 5 місяців).

Заборгованість за відсотками, згідно наданого Банком розрахунку за період з 01.01.2014 року по 23.08.2016 року становить - 48 852,52 долара США. (Т. 1, а. с. 11 зворотна сторона - 12). Вказаний розрахунок відповідачем не спростований.

Отже, загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача на позивача становить - 91 002,16 долара США

Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф пропорційно задоволеним позовним вимогам по тілу кредиту та відсоткам у сумі - 97 848,94 грн. = 264 456,59 грн. х 37%.

Отже, апеляційна скарга Банку, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», є частково обґрунтованою, тому підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, необхідно змінити розподіл судових витрат.

Матеріали справи не містять доказів сплати Банком судового збору за подання позову до суду.

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 12.02.2020 року (Т. 1, а. с. 156 - 159) апеляційну скаргу Банку залишено без руху у зв`язку з необхідністю сплати судовий збір у сумі - 9 768,75 грн.. Сплату решти судового збору відстрочено до ухвалення судового рішення по справі.

Банк сплатив судовий збір у сумі - 9 768,75 грн. (Т, 1, а. с. 162).

Керуючись статтями 133, 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір сплачений за звернення до суду з апеляційною скаргою, пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам (37%), у розмірі - 3 614,49 грн. = 9 768,88 грн. (Т. 1, а. с. 162) х 37%.

Покладення на відповідача сплатити 37% від відстроченої суми судового збору, що становить - 37 529,94 грн. = 87 918,75 грн. х 37% є надмірним тягарем. Тому, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави частини судового збору, відстроченого Банку, а саме у розмірі - 3 752,99 грн. = 37 259,94 х 10%. Звільнити ОСОБА_1 від сплаті решти судового збору.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року - скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 130/07ф від 14 травня 2007 року станом на 23 серпня 2016 року в загальному розмірі - 91 002 (дев`яносто одна тисяча два) долара 16 центів США та 97 848 (дев`яносто сім тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 94 коп., яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту - 42 149 (сорок дві тисячі сто сорок дев`ять) доларів 64 цента США; - заборгованість по відсоткам - 48 852 (сорок вісім тисяч вісімсот п`ятдесят два) долара 52 цента США; - штраф - 97 848 (дев`яносто сім тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 94 коп..

В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», - відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судові витрати по сплаті судового збору в сумі - 3 614 (три тисячі шістсот чотирнадцять) грн. 43 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі - 3 752 (три тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн. 99 коп.. Звільнити ОСОБА_1 від сплати решти судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе