справа № 208/5508/19
№ провадження 2/208/747/20
РІШЕННЯ
Іменем України
заочне

19 жовтня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

за участю секретаря Федик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про відшкодування шкоди», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь:

- 43240,43 грн. матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП;

- 51000,00 грн. - у рахунок відшкодування моральної шкоди;

- 950,00 грн. судовий збір;

- 10000,00 грн. витрати, понесені позивачем на правову допомогу;

- 485,77 грн. витрати, пов`язані з явкою представника до суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 11.08.2018р. мала місце дорожньо-транспортна пригода, в ході якої відповідач, керуючи автомобілем «DAF» д/№ НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем позивача «Chevrolet lacetti» д/№ НОМЕР_2 . Згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.07.2018р. винним у вищевказаній ДТП визнано відповідача, який, в свою чергу, відмовляється у досудовому порядку відшкодувати завдану позивачу матеріальну та моральну шкоду, що змушує позивача звернутися до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив про те, що підтримує позов у повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.07.2018р. відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у скоєнні 11.05.2018р. в с.Іванівка Білоцерківського району Київської області дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів «DAF» д/№ НОМЕР_1 та «Chevrolet lacetti» д/№ НОМЕР_2 .

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини, встановлені постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.07.2018р. дають підстави суду вважати доведеним факт того, що, 11.05.2018р. з вини відповідача в с.Іванівка Білоцерківського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої через зіткнення автомобіля відповідача та автомобіля позивача, останньому було завдано матеріальної шкоди.

Будучи потерпілим у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, позивач, посилаючись на положення ст.ст.22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача завдану позивачу матеріальну шкоду, яка дорівнює 43 240,43 грн., оскільки складається з: 136 440,43 грн. (матеріальний збиток станом на дату оцінки) + 1800,00 (витрати, пов`язані із проведенням експертного дослідження) + 3000,00 грн. (витрати, пов`язані із перевезенням автомобіля)= 141 240,43 грн.

141 240,43 грн. 98 000,00 грн.(страхове відшкодування)= 43 240,43 грн.

Водночас, позивач, на підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України, просить стягнути з відповідача завдану діями відповідача моральну шкоду у розмірі 51000 грн., посилаючись на те, що, в результаті ДТП позивач отримав черепно-мозкову травму та струс головного мозку, внаслідок чого проходив курс лікування у медичному закладі, що призвело до моральних страждань та чисельних незручностей.

Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, на яку посилається позивач як на правову підставу заявлених позовних вимог, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно роз`яснень, наданих у п.4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

На підтвердження розміру завданої відповідачем матеріальної та моральної шкоди, позивач надав суду:

- Звіт експерта №48/05.02.19 про оцінку вартості матеріального збитку від 04.02.2019р., згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet lacetti» д/№ НОМЕР_2 в результаті пошкодження автомобіля станом на 04.02.2019р. складає 136 440,43 грн.;

- копію квитанції до прибуткового касового ордера №48/05.02.19 від 04.02.2019р. на суму 1800,00 грн. за складання звіту №48/05.02.19 експерта;

- копію квитанції №1938554 від 03.07.2019р. на суму 3000,00 грн. за надання послуги з перевезення автомобіля д/№ НОМЕР_2 ;

- лист страхової компанії ПрАТ СК «ВУСО» за вих.№5071/1054968 від 26.06.2019р., у якому повідомлено позивачу про виплату останньому на підставі Акту №07240-24 від 26.06.2019р. страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн. через ДТП, що мала місце 11.05.2018р. з вини водія ТЗ «DAF» д/№ НОМЕР_1 ;

- виписку з медичної карти стаціонарного хворого №1682 ОСОБА_1 , згідно якої останній у період з 11.05.2018р. по 25.05.2018р. перебував у неврологічному відділенні закладу охорони здоров`я військової частини НОМЕР_3 м.Біла Церква; діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, отримані зі слів хворого в результаті ДТП 11.05.2018р.

Дослідивши надані суду позивачем письмові докази, та, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про те, що, завдана позивачу діями відповідача матеріальна шкода підтверджується у розмірі:

- 136 440,43 грн. - матеріальний збиток станом на дату оцінки;

- 1800,00 грн. - витрати, пов`язані із проведенням експертного дослідження;

- 3000,00 грн. - витрати, пов`язані із перевезенням автомобіля.

Водночас, приймаючи до уваги те, що, ПрАТ СК «ВУСО» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 98000,00 грн., суд, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача завданої останнім позивачу матеріальної шкоди в результаті ДТП є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 38440,43 грн. (136 440,43 грн. - 98000,00 грн. = 38440,43 грн.).

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.5 зазначеної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як на підставу заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, позивач посилається на те, що, внаслідок скоєння вищевказаної ДТП, йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 51000,00 грн., і яка полягає у завданих йому стресі, фізичних стражданнях, та незручностях, які виникли через неможливість користуватися автомобілем.

Встановивши в ході розгляду справи те, що дійсно, під час скоєння ДТП 11.05.2018р. позивачу було завдано матеріальної шкоди, суд також приходить до висновку про те, що, позивачу було завдано і моральної шкоди, яка полягає у завданих позивачу стресі, фізичних стражданнях, незручностях, які виникли через неможливість користуватися власним автомобілем.

Разом з цим, враховуючи роз`яснення, надані у п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та, приймаючи до уваги те, що, позивачем суду не надано письмових доказів на підтвердження розміру завданої йому моральної шкоди на суму 51000,00 грн., суд приходить до висновку про те, що, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 51000,00 грн. є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 5000,00 грн.

При цьому, задовольняючи позов, суд, при розподілі судових витрат вважає необхідним, на підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім, та, документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Крім того, задовольняючи позов, та, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, враховуючи надані позивачем: довідку адвоката Клюцук В.П. від 21.01.2019р.; копії проїзних документів; копію Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 21.01.2019р. та Договору про надання правової допомоги від 19.02.2020р.; Договір про надання правової допомоги від 21.01.2019р. - дійшов висновку про наявність передбачених ст.ст.137, 138 ЦПК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 10 000,00 грн. та витрат, пов`язаних з явкою представника до суду у розмірі 485,77 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89,142, 263-268, 280 ЦПК України, ст. 1166, 1167 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про відшкодування шкоди» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає: АДРЕСА_2 :

- 38 440 (тридцять вісім тисяч чотириста сорок) грн. 43 коп. завдану відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду;

- 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп. витрати, пов`язані із проведенням експертного дослідження;

- 3000 (три тисячі)грн. 00 коп. - витрати, пов`язані з перевезенням автомобіля;

- 5000 (п`ять тисяч)грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди;

- 950 (дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. судовий збір;

- 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката;

- 485 (чотириста вісімдесят п`ять) грн. 77 коп. - витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту представника позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19.10.2020р.

Суддя Нельга Д. В.