Справа № 366/2198/20
Провадження № 2-о/366/37/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 жовтня 2020 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді Гончарук О.П., при секретарі Потопальській О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Іванківська районна державна лікарня ветеринарної медицини про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В :

15 вересня 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме: про те, що вона на протязі з 01.01.1990 року по 31.12.1992 року, тобто не менше 3-х років, постійно та безперервно працювала в зоні гарантованого добровільного відселення, яка відносить до 3 (третьої) зони радіоактивно забрудненої території.

В обґрунтування своєї заяви, заявник посилається на те, що в період з 01.09.1984 року по 02.02.2015 року безперервно працювала в Іванківській районній станції по боротьбі з хворобами тварин на посаді ветеринарного лікаря Шпилівської ветеринарної лікарні. Постійне місце роботи знаходилося в с.Шпилі та в населених пунктах, що розташовані навколо с.Шпилі (так званий «Шпилівський кущ»).

В посадові функціональні обов`язки заявника входило: постійні та регулярні виїзди (перебування) в села Рудня Шпилівська, Рудня Тальська, Рокитна Слобода, Білий Берег, Воропаївка, які відносяться до третьої зони радіоактивно забрудненої території, для проведення заходів на лікування тварин та попередженню інфекційного захворювання тварин (епізоотій) в населених пунктах Іванківського району (дератизація, дегельмінтизація, сальменальоз, диктіокаульози, фасцильози, дезінфекція приміщень, взяття проб крові ВРХ, свиней в місцевих колгоспах та у приватний осіб, виявлення та лікування сказу собак, свиней, птиці).

Виконуючи свої трудові функціональні обов`язки, вона постійно, в тому числі і в період 1990-1992 р.р., кожен робочий день перебувала у вказаних вище населених пунктах.

На даний час з метою оформлення пенсії, зокрема для зменшення віку виходу на пенсії, заявнику необхідно встановити юридичний факт її постійної роботи в період з 01.01.1990 року по 30.12.1992 рік в третій зоні радіоактивно забрудненої території.

Іншого способу, крім судового, у заявника не має, тому вона звертається з даною заявою до суду.

В судовому засіданні, яке мало місце 22 жовтня 2020 року, заявник позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у заяві, наполягала на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи Іванківської районної державної лікарні ветеринарної медицини Кощенко О.П. пояснила суду, що на час роботи ОСОБА_1 вона не працювала в лікарні, однак з архівних документів вбачається, що ОСОБА_1 в період з 1990 по 1992 рік дійсно працювала на посаді лікаря ветеринарної медицини епізоотолога Шпилівської дільничної лікарні, в зоні обслуговування якої знаходились населені пункти віднесені до третьої зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, с.Білий Берег, с.Воропаївка, с.Рокитна Слобода, с.Рудня Тальська, с.Рудня Шпилівська.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив суду, що з 1990 по 1993 рік, і пізніше, ОСОБА_1 , як робітник ветлікарні, приїжджала до них додому, в с.Воропаївка, і брала проби крові ВРХ на аналізи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив суду, що проживає в с.Рокитна Слобода. В 1990-1993 роки мав дві корови. Заявника, як ветлікаря, викликав по необхідності до худоби. Крім того, ОСОБА_1 приїжджала і планово, кожного року, брала кров на аналізи, для визначення лейкозу.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що працював водієм у ветлікарні з 26 квітня 1986 року. Заявник також працювала у ветлікарні на посаді ветлікаря. В їх обслуговування входило тринадцять сіл. Він, як водій, возив ОСОБА_1 по викликах громадян до приватних осель в селах Рудня Тальська, Рудня Шпилівська, Рокитна Слобода, Білий Берег, Воропаївка. Крім того, дуже часто приїздили в с.Рокитна Слобода, оскільки там була свиноферма, в с.Білий Берег ферма курей, в с.Воропаївка колгосп з ВРХ.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила суду, що працювала разом із заявником. ОСОБА_1 працювала у Шпилівській ветлікарні, а свідок в Іванківській. Від заявника приймала звіти. Оскільки скота було дуже багато, то заявник крім роботи по колгоспах, здійснювала поїздки по викликах людей, до приватних осель. Підтверджує, що дійсно ОСОБА_1 за період 1990-1993 роки працювала в селах, що відносяться до третьої зони гарантованого добровільного відселення.

Розгляд справи, призначеної на 22 жовтня 2020 року було відкладено на 30 жовтня 2020 року на 13 год. 45 хв. в зв`язку з наданням заявником Рішення № 46 від 11.08.2020 року Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

В судове засідання, призначене на 30 жовтня 2020 року сторони не з`явилися.

Заявник в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється».

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів.

Положенням ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначається перелік справ про встановлення факту, що розглядаються судом.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 19 грудня 1966 року.

В період з 01.09.1984 року по 02.02.2015 року безперервно працювала в Іванківській районній станції по боротьбі з хворобами тварин на посаді ветеринарного лікаря Шпилівської ветеринарної лікарні, що підтверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Рішенням № 46 від 11.08.2020 року Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Факт роботи заявника в період 1990-1992 р.р. в третій зоні радіоактивного забрудненої території підтверджується показами свідків в судовому засіданні, а також Довідками за № 01-10/99 від 14.09.2020 року та № 01-10/98 від 11.09.2020 року, виданих Іванківською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, з яких слідує, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді лікаря епізоотолога ветеринарної медицини в період з 01.01.1190 року по 31.12.1992 року виїжджала в населені пункти індивідуального сектора та колективні сільськогосподарські тваринницькі ферми, які віднесені до третьої зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: с.Білий Берег, с.Воропаївка, с.Рокитна Слобода, с.Рудня Тальська, с.Рудня Шпилівська, де проводила планові ветеринарно-профілактичні заходи та надавала лікувальну допомогу тваринам та птиці.

Згідно п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» зона гарантованого добровільного відселення - це територія з щільністю забруднення грунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 5,0 до 15,0 Кі/км-2, або стронцію від 0,15 до 3,0 Кі/км-2, або плутонію від 0,01 до 0,1 Кі/км-2, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 1,0 мЗв (0,1 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період.

До населених пунктів зони гарантованого добровільного відселення Іванківського району Київської області належать: с.Рудня-Тальська, с.Білий Берег, с.Рудня-Шпилівська, с.Рокитна Слобода, с.Воропаївка.

Встановлення факту роботи в третій зоні радіоактивної забрудненої території необхідне заявнику для зменшення віку виходу на пенсію.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та про існування правових підстав для їх задоволення.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Іванківська районна державна лікарня ветеринарної медицини про встановлення юридичного факту, - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на протязі з 01.01.1990 року по 31.12.1992 року, тобто не менше 3-х років, постійно та безперервно працювала в зоні гарантованого добровільного відселення, яка відноситься до 3 (третьої) зони радіоактивно забрудненої території.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: О.П. Гончарук