Справа № 484/5195/19
Провадження № 6/484/93/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

за участю секретаря судового засідання Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Миколаївського обласного центру зайнятості про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Миколаївський ОЦЗ звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих документів, виданих на підставі постанови Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 року та додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 03.09.2020 року такими, що не підлягають виконанню, мотивуючи свою заяву тим, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.06.2020 року було задоволено частково, ОСОБА_1 було поновлено на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ на період, необхідний роботодавцю для виконання щодо нього вимог, передбачених ч.2 ст. 40 КЗпП України. З Миколаївського ОЦЗ на користь ОСОБА_1 стягнуто 106 496 грн. 64 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування податків і обов`язкових платежів та 5000 грн. компенсації за завдану моральну шкоду. Крім того, додатковою постановою Миколаївського апеляційного суду від 03.09.2020 року з Миколаївського ОЦЗ на користь ОСОБА_1 стягнуто 2 972 грн. судового збору, а також в дохід держави 2 662 грн. 43 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій. На виконання постанов Миколаївського апеляційного суду, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було видано виконавчі листи, а саме: щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі; стягнення на його користь 106 496 грн. 64 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування податків і обов`язкових платежів та 5000 грн. компенсації за завдану моральну шкоду, а також про стягнення 2 972 грн. судового збору за розгляд справи. З метою добровільного виконання рішення суду Миколаївським ОЦЗ 15.09.2020 року видано наказ № 193-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 на період, необхідний роботодавцю для виконання щодо нього вимог, передбачених ч.2 ст. 40 КЗпП України», яким наказ від 21.10.2019 року № 303-к «Про звільнення ОСОБА_1 » було скасовано, а останнього поновлено на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ на період, необхідний роботодавцю для виконання щодо нього вимог, передбачених ч.2 ст. 40 КЗпП України. Також, ОСОБА_1 було проінформовано про наявні у Миколаївському ОЦЗ вакантні посади і виплачено йому середній заробіток в сумі 106 496 грн. 64 коп. без врахування податків і обов`язкових платежів, сплачено компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Крім того, відповідно до наказу Миколаївського ОЦЗ № 576-23 від 15.09.2020 року ОСОБА_1 було відшкодовано судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 2 972 грн. На виконання доручення директора Миколаївського ОЦЗ працівниками Первомайської філії Миколаївського ОЦЗ було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , за результатами якого, у зв`язку із відсутністю останнього вдома, копія наказу № 193-к від 15.09.2020 року була вручена його матері, про що складено відповідний акт. На виконання зазначених вище рішень судів Миколаївський ОЦЗ надав до Головного управління державної казначейної служби України у Миколаївській області платіжні доручення про перерахування на банківський рахунок ОСОБА_1 коштів у загальній сумі 91 437 грн. 44 коп., з яких: 5000 грн. компенсації моральної шкоди, 2 972 грн. судового збору та 80 803 грн.01 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з якого відраховано податки і обов`язкові платежі. Посилаючись на те, що постанова Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 року та додаткова постанова від 03.09.2020 року виконані Миколаївським ОЦЗ у повному обсязі, заявник просив визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню у зв`язку із їх добровільним виконанням, витребувати від ГУ Державної казначеної служби України у Миколаївській області оригінал виконавчого листа № 484/5159/19 від 15.09.2020 року про стягнення на користь ОСОБА_1 106 496 грн. 64 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування податків і обов`язкових платежів та 5000 грн. компенсації завданої моральної шкоди, а від ОСОБА_1 витребувати оригінали виконавчих листів № 484/5159/19 від 15.09.2020 року про поновлення його на роботі та стягнення 2 972 грн. судового збору за розгляд справи в суді.

Представники заявника Миколаївського ОЦЗ Кравчук Т.М., Буднік Ю.О., ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги, викладені у заяві, підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. З вимогами заяви ознайомлена та не заперечує проти їх задоволення.

ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав на адресу суду письмові заперечення, у яких вказав, що жоден з виконавчих листів, що були видані Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області у даній справі, не перебувають на виконанні в органах ДВС, оскільки отримавши їх в суді, він до виконавчої служби їх не передавав, а Миколаївським ОЦЗ не надано доказів фактичного відкриття виконавчого провадження та перерахування стягнутих судом коштів на його рахунок. З врахуванням вищевикладеного, просив відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі. Також посилався на те, що рішення суду виконане не повністю, тому що він недоотримав 25 693 грн. 63 коп.

ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи через епідемічну небезпеку поширення COVID-19. Суд визнав, що неявка ОСОБА_1 не має поважних причин. Рівень небезпеки в м. Первомайську на даний час «жовтий». Відомості про хворобу ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду цієї справи.

Вислухавши пояснення представників заявника, дослідивши матеріали справи, письмові заперечення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про те, що подана заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.06.2020 року було задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ Миколаївського обласного центру зайнятості від 21.10.2019 року № 303-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості та поновлено його на посаді на період, необхідний роботодавцю для виконання щодо нього вимог, передбачених ч.2 ст. 40 КЗпП України. Також, стягнуто на його користь з Миколаївського ОЦЗ 106 496 грн. 64 коп. середнього заробітку і 5000 грн. моральної шкоди.

Додатковою постановою Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 року з Миколаївського ОЦЗ на користь ОСОБА_1 стягнуто 2 972 грн. судового збору, а також в дохід держави 2 662 грн. 43 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

На виконання постанов Миколаївського апеляційного суду Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було видано виконавчі листи, а саме: виконавчий лист щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі; стягнення на його користь 106 496 грн. 64 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування податків і обов`язкових платежів, 5000 грн. компенсації за завдану моральну шкоду, а також 2 972 грн. судового збору за розгляд справи.

З метою добровільного виконання рішення суду Миколаївським ОЦЗ 15.09.2020 року було видано наказ № 193-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 на період, необхідний роботодавцю для виконання щодо нього вимог, передбачених ч.2 ст. 40 КЗпП України», яким наказ від 21.10.2019 року № 303-к «Про звільнення ОСОБА_1 » було скасовано, а останнього поновлено на посаді директора. Згідно вказаного наказу ОСОБА_1 вважався таким, що приступив до роботи з 15 вересня 2020 року. Крім того, ОСОБА_1 було проведено виплату середнього заробітку в сумі 106 496 грн. 64 коп. без врахування податків і обов`язкових платежів та компенсації за моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

На виконання зазначених вище рішень судів Миколаївський ОЦЗ надав до Головного управління державної казначейної служби України у Миколаївській області платіжні доручення про перерахування на банківський рахунок ОСОБА_1 коштів у загальній сумі 91 437 грн. 44 коп., з яких: 5000 грн. компенсація моральної шкоди, 2 972 грн. судового збору та 80 803 грн.01 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з відрахуванням податків і обов`язкових платежів, що підтверджується копіями самих платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи.

Із зазначеної у судовому рішенні нарахованої ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу 106 496 грн. 64 коп. вираховано суми податків і обов`язкових платежів (платіжне доручення № 9823 від 18.09.2020 року), а саме прибуткового податку в сумі 19 169 грн. 38 коп. (платіжне доручення № 9825 від 18.09.2020 року), військового збору в сумі 1 597 грн. 45 коп. (платіжне доручення № 9826 від 18.09.2020 року), боргу ОСОБА_1 перед Миколаївським ОЦЗ згідно з постановою старшого виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.09.2020 року за ВП № 62761597 за виконавчим листом № 6/484/39/20, виданим 05.08.2020 року, в сумі 4 926 грн. 80 коп. платіжне доручення № 9840 від 18.09.2020 року).

Тобто, загальна сума податків і обов`язкових платежів, сплачених із середнього заробітку ОСОБА_1 , склала 25 693 грн. 63 коп.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100.

При цьому слід зазначити, що відповідно до вимог абз. 5 п.6 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при призначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Отже, податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Наведені встановлені судом обставини свідчать про те, що Миколаївський ОЦЗ добровільно виконав рішення суду.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, вимога заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у зв`язку із добровільним виконанням боржником, є обґрунтованою, відповідає вимогам закону і підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога про витребування від ГУ Державної казначеної служби України у Миколаївській області оригіналу виконавчого листа № 484/5159/19 від 15.09.2020 року про стягнення на користь ОСОБА_1 106 496 грн. 64 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування податків і обов`язкових платежів та 5000 грн. компенсації за завданої моральної шкоди, а від ОСОБА_1 оригіналів виконавчих листів № № 484/5159/19 від 15.09.2020 року про поновлення його на роботі та стягнення 2 972 грн. судового збору за розгляд справи в суді є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, оскільки заявником суду не надано доказів того, що зазначені виконавчі листи знаходяться у цих осіб. Крім того, вирішення такої вимоги не передбачене статтею 432 ЦПК України. Ухвала про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню цілком вирішує питання подальших неправомірних вимог щодо виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 260, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Миколаївського обласного центру зайнятості про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, задовольнити частково.

Визнати такими, що не підлягають виконанню у зв`язку із добровільним виконанням, виконавчі листи, видані Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області на виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 року та додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 03.09.2020 року у справі № 484/5195/19, а саме:

виконавчий лист від 15.09.2020 року у справі № 484/5195/19 про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку, в сумі 106 496 грн. 64 коп. за час вимушеного прогулу без врахування податків і обов`язкових платежів та 5000 грн. компенсації за завдану моральну шкоду;

виконавчий лист від 15.09.2020 року у справі № 484/5195/19 про визнання незаконним та скасування наказу Миколаївського обласного центру зайнятості від 21.10.2019 року № 303-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості та поновлення його на посаді на період, необхідний роботодавцю для виконання щодо нього вимог, передбачених ч.2 ст. 40 КЗпП України;

виконавчий лист від 15.09.2020 року у справі № 484/5195/19 про стягнення з Миколаївського ОЦЗ на користь ОСОБА_1 судовий збір, в сумі 2 972 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст ухвали складено 04.11.2020 року.

СУДДЯ: Т.В.МАРЖИНА