Справа № 158/2230/20
Провадження № 2/0158/737/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

03 листопада 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрована у вказаному будинку, але фактично не проживає за даною адресою близько 20 років. У зв`язку з цим позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням.

У судове засіданні позивач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Не заперечив щодо винесення заочного рішення у справі.

Відповідач у судове засідання не прибула, однак була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких клопотань, заяв до суду, відзиву на позов не подала. Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2009 №22029558 та договору дарування від 23.02.2009 №170, який посвідчено приватним нотаріусом Себастіянською І.К, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.7-9).

Згідно із довідкою Жорнищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 02.09.2020 року №300 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 (а.с.10).

Разом з тим, із акту обстеження вказаного житлового будинку від 07.09.2020 вбачається, що ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає з 1999 року (а.с.11).

Стаття 71 ЖК України передбачає, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не проживає у житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , більше одного року, тому вона втратила право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 08.01.1998).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя М.М. Польова