Справа № 199/8422/17
УХВАЛА

22.10.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Столяренко А.І.,

за участі учасників судового розгляду:

представника відповідача - адвоката Шепета В.І.,

представника позивача - адвоката Бардаченко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , де третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання задоволено в повному обсязі.

21.08.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що з вказаним рішенням суду він не згоден, оскільки його неявка в судове засідання була викликана тим, що він особисто не отримував жодної судової повістки, а відтак не мав можливості надати докази, приймати участь у їхньому дослідженні та доведення їхньої переконливості перед судом.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шепета В.І. підтримав заяву про скасування заочного рішення суду з підстав зазначених у ній. Додатково зазначив, що з моменту укладення договору довічного утримання і по теперішній час відповідачем та ОСОБА_3 не порушувалися обов`язки за договором, а також є всі підстави для скасування заочного рішення суду для перевірки цих доводів відповідачів.

Представник позивача адвокат Бардаченко Д.В. у судовому засіданні заперечував проти скасування заочного рішення суду, підтримавши надані суду пояснення, де зазначив, що вищезазначене рішення суду набрало законної сили 14.03.2018. Відповідачі по справі були обізнані про рішення суду, а тому скасування рішення суду, яке вже виконано, майже через три роки після його постановлення призведе до порушення принципу остаточності судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши заяву, дослідивши надані докази та матеріали цивільної справи №199/8422/17, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Розглядаючи питання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування заочного рішення, суд зазначає наступне.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа Перетяка та Шереметьев проти України, заяви № 17160/06 та №35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

З мотивувальної частини рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2018 року у справі №199/8422/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , де третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про розірвання договору довічного утримання, вбачається, що відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Доказів того, що відповідачі не були обізнані про наявність заочного рішення, останніми суду не надано.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено по справі судове засідання на 26 грудня 2017 року, про що сторони повідомлені належним чином.

На а.с.22,23,34,35 наявні довідки про отримання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 смс-повідомлення, при цьому номер телефону за яким отримано повідомлення ОСОБА_1 ним зазначено і у заяві про перегляд заочного рішення. Окрім цього, на а.с.44,45 наявні поштові повідомлення від 23.03.2018 про отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рішення суду 16.03.2018.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення суду майже через два з половиною роки після його ухвалення, не надав належних та допустимих доказів на спростування твердження суду щодо належного повідомлення сторін, у тому числі і відповідача, про час та місце розгляду справи та доказів поважності пропуску строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення.

Зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку, що твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що він не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, ґрунтується на його припущенні, і не може бути підставою для скасування заочного рішення, оскільки не виправдовує втручання у принцип res judicata (юридичної визначеності) та права на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, статтею 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини не з`явлення відповідача в судове засідання і докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Проте, відповідачем не надано до суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 24 січня 2018 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

У зв`язку з вищенаведеним, суд зазначає, що заявник не надав будь-яких доказів, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом при винесенні рішення, оскільки обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 284-288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , де третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про розірвання договору довічного утримання - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Б.Подорець