ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4720/20
Провадження № 2/210/1896/20
У Х В А Л А

іменем України

"28" жовтня 2020 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чайкіної О.В., секретаря судових засідань Кубаєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Кривий Ріг за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (юридична адреса: 50099, м. Кривий Ріг, вул. Дежньова, 9, ), про визнання недійсним частки в договорі -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10 серпня 2020 року звернувся до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа» у якому просить суд визнати недійсним: - загальний розмір площі 80.04 м.кв., приміщення по АДРЕСА_2 , яка зазначена в таблиці №2 у 5-й графі договору №5044 від 30.07.2007 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару зазначено приміщення; - 3 групу («інші споживачі»), яка зазначена у 1-й таблиці договору № 5044 від 30.078.2007 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару зазначено приміщення.

Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання 28 жовтня 2020 року позивач та його представник ОСОБА_2 не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що вбачається з довідок про доставлення смс-повідомлень та розписки. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримав своє попереднє клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.3,4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання 28.10.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судове засідання 05 жовтня 2020 року за клопотанням представника позивача відкладено у зв"язку з вступом у справу нового представника та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, однак будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи позивач та його представник не з"явились, тому суд враховуючи положення частини 2 статті 223 ЦПК України не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, на підстава обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Отже, відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Закриття провадження у справі це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідачів щодо якої вона просить ухвалити рішення, а підставою обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У даній цивільній справі №210/4720/20, предметом позову є визнання недійсним частини договору, а саме - загальний розмір площі 80.04 м.кв., приміщення по АДРЕСА_2 , яка зазначена в таблиці №2 у 5-й графі договору №5044 від 30.07.2007 року та 3 групу («інші споживачі»), яка зазначена у 1-й таблиці цього ж договору.

У зв"язку з надходженням до суду клопотання про закриття провадження судом витребувано справу №210/907/13 для встановлення тотожності позовів.

Дослідженням справи № 210/907/13 встановлено, що ОСОБА_1 вже звертався до суду із зустрічним позовом у справі № 210/907/13 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про визнання частково недійсним договору. Предметом вказаного позову було визнати недійсним з 30.07.2007 року недійсною частину договору №5044 від 30.07.2007 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару в частині таблиці №2 в графі 5 де невірно зазначено площу об`єкту 80.04 м.кв. замість 66.9 м.кв.; визнати з 30.07.2007 року недійсною частину договору №5044 від 30.07.2007 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару п.3.3. де невірно зазначено, що Користувач являється суб`єктом другого сектору господарської економіки… замість того, що він, як член Національної спілки художників України, який використовує об`єкт для подання відповідачем теплової енергії як художню майстерню відноситься до платників як для населення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 квітня 2014 року в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про визнання частково недійсним договору відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 квітня 2014 року у справі №210/907/13 змінено в частині первісного позову щодо стягнення суми заборгованості, що стосується зустрічного позову, в цій частині рішення залишено без змін.

У справі № 210/4720/20 позивач ОСОБА_1 знову просить суд: визнати недійсним розмір загальної площі 80,04 кв.м. приміщення по АДРЕСА_2 , яка зазначена у таблиці № 2 у 5-й графі договору № 5044 від 30.07.2007 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару зазначеного приміщення, та визнати недійсним групу "інші споживачі", яка зазначена у таблиці № 1 договору № 5044 від 30.07.2007 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару зазначеного приміщення .

За викладених обставин, судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 звертався до суду зі позовом до тої самої сторони, із тим самим предметом, хоча в прохальній частині позову у справі № 210/4720/20 позивач формально відкорегував прохальну частину позову у справі №210/907/13, стилістично змінивши порядок слів.

Натомість зміст обох позовів, як мотивувальної так і прохальної частини свідчить про те, що предметом обох позовів є положення договору № 5044 від 30 липня 2007 року в частині:

1) визнання недійсним розміру площі об"єкту - приміщення , яка вказана як 80.04кв.м., замість 66,9кв.м., - у таблиці № 2 графі № 5, та

2) визначення групи споживачів у договорі (таблиця 1 та пункт 3.3. договору № 5044)

Судом встановлено, що у справі № 210/907/13 аналогічні за змістом вимоги вже вирішені, і суд першрої та апеляційної інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не надано належного документу на підтвердження зміни площі приміщення майстерні, а рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу не може бути визнано таким документом, оскільки у вказаному рішенні не встановлено остаточний розмір приміщення, а лише визнано недійсним договір оренди в частині визначення площі орендованого приміщення у 80,04 кв.м. та зобов`язано сторони вирішити питання щодо визначення площі оренди. Так само і вирішено, що пунктами договору № 5044 від 30.07.2007 не встановлюється належність позивача до будь-якої категорії споживачів, а підстав ототожнювати діяльність громадської організації у формі творчої спілки з діяльністю окремого її члена, яким є ОСОБА_1 , немає.

Суди відхилили доводи ОСОБА_1 , про те, що йому як члену Національної спілки художників України, необхідно встановлювати інший тариф, аніж вказано в пункті 3.3. договору та таблиці № 1. Встановлено, що тариф для категорії «інші споживачі» застосовується до юридичних та фізичних осіб за нежитловими приміщеннями. Відхилено посиланням ОСОБА_1 , що він є членом творчої спілки і постанова КМУ від 17.10.2011 №1199 зобов`язує йому проводити нарахування з застосування тарифу встановленого для населення погодитись не можна, тому як даною постановою чітко визначено, що за тарифами для населення теплова енергія подається виключно «Національним творчим спілкам», а не їх окремих членів. В даному випадку ОСОБА_1 здійснює свою діяльність не в приміщенні громадської організації національної спілки художників України, яка є регіональним осередком, а окремо в нежитловому приміщенні для виготовлення та подальшого збуту результатів своєї діяльності, тобто для виробничо-комерційної діяльності.

Підстави позову у цивільній справі № 210/4720/20 та у справі № 210/907/13 між тими ж самими сторонами, з тим же предметом також є ідентичними, зокрема, стаття 215 ЦК України, рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 13.06.2013 у справі № 408/4082/12.

Зміст обох позовів майже тотожний , нових підстав для визнання недійсним окремих частин договору (пунктів, таблиць), так само як і нових вимог, ОСОБА_1 у справі № 210/4720/20 не зазначає.

Суд наголошує, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення та є важливим елементом при забезпеченні стабільності та остаточності судових рішень, що обумовлені принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави.

Позивач, звернувшись у серпні 2020 року з позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа» просив визнати частину договору недійсною при наявності судового рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 30 квітня 2014 року (справа №210/907/13) за тотожними позовними вимогами, у задоволенні яких було відмовлено.

Частина 2 ст. 255 ЦПК України вказує, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про повернення судового збору з державного бюджету.

На підставі частини 1,3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони Позивача ухвалою від 14 серпня 2020 року розстрочив ОСОБА_1 сплати судового збору за подання позовної заяви до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання недійсним частки в договорі до ухвалення судового рішення у справі.

У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_1 при подачі позову судовий збір не сплатив, заявляв клопотання саме про розстрочення сплати судового збору, останнього не було звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з позивача несплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Суд також роз`яснює, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Заявлене клопотання представником Відповідача в частині постановлення окремої ухвали про зловживання процесуальними правами ОСОБА_3 суд не може прийняти до уваги, оскільки ОСОБА_3 не є стороною у даній цивільній справі.

Керуючись, ст. 255 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання недійсним частки в договорі закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Чайкіна