Справа № 350/1196/19
Номер провадження 2/350/37/2020
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2020 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.
секретаря Маєвської С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, суд
Свої вимоги позивачі мотивують тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 18.04.2014 року, ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 06 травня 2018 року, приблизно о 20.00 год., у с.Сваричів, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул.С.Стрільців. Побачивши своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , він на обочині зупинив автомобіль та став розмовляти з ними через відчинене вікно, сидячи на місці водія в салоні автомобіля.
Відповідачка ОСОБА_3 , керуючи легковим автомобілем марки ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_3 , без будь-якого досвіду та навиків, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась безпечного інтервалу під час об`їзду перешкоди, порушила пункти 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України і передньою частиною керованого нею автомобіля, вдарила в задню ліву частину нерухомого автомобіля, спричинивши пошкодження розширювача лівої задньої боковини у вигляді глибоких подряпин, захисної накладки лівої середньої боковини у вигляді подряпин, лівої задньої боковини у вигляді деформації у нижній частині у вигляді прогину та залому, лівої середньої частини у вигляді вм`ятин. Тобто, ОСОБА_3 передньою частиною керованого нею автомобіля в`їхала в задню частину автомобіля, яким керував ОСОБА_2 , і який був нерухомим.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 13.12.2014, власником автомобіля марки ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно постанови Рожнятівського районного суду від 04.10.2018 ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 1224КУпАП.
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідачка ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Рожнятівського районного суду від 04.10.2018 відносно ОСОБА_3 без змін.
У вказаних постановах суди констатував, що в діях водія ОСОБА_3 наявний склад правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 1224КУпАП.Вина відповідачки підтверджується наданими в судах поясненнями свідків та учасників пригоди, а також характер пошкоджень транспортних засобів. Згідно висновку експертного дослідження Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України, № ЕД-19/109/26-6АВ/19 від 15.02.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику наданого на дослідження автомобіля марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок завданих йому пошкоджень станом на 31.01.2019 року становила 9997,60 грн.
Крім того позивачі вважають, що вони понесли судові витрати по справі, які складаються з 8346 грн. юридичних послуг, 768,40 грн. сплаченого судового збору та 1015,20 грн. витрат за проведення оцінки вартості матеріальних збитків.
У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити.
У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він проводив експертне дослідження № ЕД-19/109/26-6АВ/19 від 15.02.2019 року. Вартість матеріального збитку, який був завданий власнику т/з марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 31.01.2019 року складав 9997,60 грн. Вирішити питання поставлені перед ним згідно ухвали суду від 02.10.2019 року про проведення інженерно-транспортної експертизи було неможливо, оскільки була відсутня безпосередня можливість оглянути транспортні засоби, а саме Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 та ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Також неможливо було вирішити питання поставлені перед ним згідно ухвали суду від 23.01.2020 року про проведення інженерно-транспортної експертизи, оскільки автомобіль марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після 06.05.2018 року отримав додаткові механічні пошкодження.
Вислухавши позивачів, відповідачів, свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_5 (а.с.11) власником Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .
Копіями постанови Рожнятівського районного суду від 04.10.2018 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 01.11.2018 року(а.с.12-14,16-17) підтверджено, що відповідачку ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124 та 1224 КУпАП. Також даними постановами встановлено факт спричинення пошкоджень т/з Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Висновком експертного дослідження № ЕД-19/109/26-6АВ/19 від 15.02.2019 року(а.с.19-30)підтверджено, що вартість матеріального збитку, який був завданий власнику т/з марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 31.01.2019 року складав 9997,60 грн.
Рахунком №78/18 від 31.01.2019 року(а.с.31) підтверджено, що вартість проведення автотоварознавчого дослідження складає 1015,20 грн., і оплачена ОСОБА_2 .
Повідомленням про неможливість проведення судової експертизи №СЕ19/109/26-149АВ/19 від 11.12.2019 року(а.с.73, 76) підтверджено, що провести інженерно-транспортну експертизу було неможливо, оскільки була відсутня безпосередня можливість оглянути транспортні засоби, а саме Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 та ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Висновком експерта №КСЕ-19/109/13/3-118ІТ/13/3-15АВ/20 від 26.03.2020 року(а.с.125-133) підтверджено, що провести інженерно-транспортну експертизу неможливо, оскільки автомобіль марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після 06.05.2018 року отримав додаткові механічні пошкодження.
Копією протоколу про адміністративне правопорушення(а.с.150) підтверджено, що 06.05.2018 року ОСОБА_3 вчинила ДТП в результаті якої т/з марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 та ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_3 отримали механічні ушкодження.
Копією свідоцтва про реєстрацію т/з ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_3 № НОМЕР_4 та облікової картки № НОМЕР_6 від 13.12.2014 року(а.с.154, 155) підтверджено, що власником даного т/з є відповідач ОСОБА_4 , але має право керувати і відповідачка ОСОБА_3 .
Копією фото переднього бампера т/з ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.156) спростовуються слова відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у своїх поясненнях в судовому засіданні стверджували, що їх т/з не отримував механічних пошкоджень внаслідок ДТП 06.05.2018 року.
Суд не приймає до уваги такі письмові докази, як копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю видане Костів Р.Я., копію посвідчення адвоката України ОСОБА_8 , договір про надання правової допомоги №11/2019 від 01.07.2019 року та Акт приймання-передачі наданих послуг у зв`язку з тим, що договір та Акт повинні бути підписані позивачами та адвокатом Костів Р.Я. А згадані документи підписані з однієї сторони тільки позивачем ОСОБА_9 . У зв`язку з цим даний договір та Акт є недійсними, а отже і неналежним доказом понесених судових витрат на правову допомогу.
Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1, 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено, що на момент ДТП 06.05.2018 року, автомобіль марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 належав на праві власності ОСОБА_2 , але перебував у користуванні позивача ОСОБА_1 , без достатніх на то підстав. А тому право вимоги на відшкодування матеріальної та моральної шкоди належить позивачці ОСОБА_2 .
Також судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль марки ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_3 належав відповідачу ОСОБА_4 , однак на законних підставах перебував у користуванні відповідачки ОСОБА_3 , а тому відповідальність за нанесену матеріальну та моральну шкоду повинна нести відповідачка ОСОБА_3 .
Статтею 386 ЦК України передбачено, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Таким чином, встановивши, що розмір майнової шкоди, завданої позивачці ОСОБА_2 внаслідок пошкодження автомобіля Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 9997,6 грн., що підтверджується експертним дослідженням (а.с.19-30), то завдана матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки.
Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з п.5 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають, зокрема, наявність такої шкоди. При цьому, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Зокрема, позивачем ОСОБА_2 не було доведено, що саме в наслідок ДТП, яка мала місце 06.05.2018 року, йому було заподіяно моральної шкоди, а тому в цій частині позову слід відмовити.
Так, суд вважає доведеним в ході судового розгляду, що у результаті ДТП, яка мала місце 06.05.2018 року, позивачці ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди, проте визначений позивачкою розмір моральної шкоди є недоведеним та завищеним, а тому з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, необхідно стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки 3000 грн. завданих моральних збитків.
На підставі ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1015,20 грн., а також частково сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується відповідним рахунком (а.с.31) та квитанцією №11.108.1/30151477 (а.с.1).
Окрім цього, оскільки позивачкою ОСОБА_2 було недоплачено частину судового збору в розмірі 1921 грн., то згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_3 слід стягнути недоплачений судовий збір у дохід держави.
На підставі ст.ст.22, 1166, 1187, 1192 ЦК України та керуючись ст.ст.76, 141, 247, 258, 259, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , жительки АДРЕСА_1 9997,6 грн. матеріальної шкоди, 3000 грн. моральної шкоди, 1015,20 грн. витрат за проведення оцінки вартості матеріальних збитків та 768,40 грн. сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 1921 грн. недоплаченого судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Бейко

Повний текст рішення складений 16 жовтня 2020 року.