Ухвала

06 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 755/15965/17

провадження № 61-15338ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон», треті особи: Партнерство з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон», треті особи: Партнерство з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон» на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 708 561,27 доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон» задоволено частково, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року змінено, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон» на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 507 000,00 доларів США, у іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

19 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лєон» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, яка містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки наведена та підтверджена заявником обставина, а саме: повторне звернення з касаційною скаргою та веденням на території України карантину, свідчить про пропущення процесуального строку з поважних причин.

Однак подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

У переліку додатків до касаційної скарги пунктом три зазначено «підтвердження оплати судового збору», проте заявником не було долучено його до касаційної скарги, що підтверджується актом канцелярії Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року № 1201.

За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Лєон» строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 04 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк