Справа №442/3874/20
Провадження №2/442/1028/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Грицай М.М.,
з участю секретаря - Антоненко В.О.,
представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Партики О.В.,
представника третьої особи Органу опіки та піклування
Дрогобицької міської ради - Яким І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 особисто і такої, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Орган опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши такий, та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
У обґрунтування позову посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2011. Відповідачі, його син - ОСОБА_2 , колишня дружина сина - ОСОБА_3 , та їхні неповнолітні діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , були за його згодою зареєстровані на постійне місце проживання у належному йому будинку, але ніколи там не проживали. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано 05.12.2016 на підставі рішення суду. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 виїхав за кордон, а ОСОБА_3 залишилась з дітьми проживати у квартирі своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачі ніколи не цікавляться утриманням будинку, не допомагають в оплаті комунальних послуг. Неповнолітні внуки ніколи не проживала у його будинку. Він та його дружина є пенсіонерами, однак, через факт реєстрації в будинку відповідачів, вони не можуть отримати державну субсидію на оплату комунальних послуг, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. Реєстрація відповідачів у будинку, зокрема дітей, створює йому перешкоди в реалізації права власності на належне йому житло, оскільки порушує його право вільного користування та розпорядження ним, а тому змушений звернутись з даним позовом до суду.
Представник позивача - адвокат Партика О.В. позовні вимоги підтримала повністю. Зазначила, що наданими письмовими доказами стверджується, що двоє з неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 досягли віку, з якого можуть самостійно обирати місце свого проживання, однак, не виявили бажання проживати у спірному житловому будинку. Останні та неповнолітній ОСОБА_6 проживають з матір`ю ОСОБА_3 на АДРЕСА_2 . Поруч знаходиться школа, у якій діти весь час навчаються. Просила позов задоволити повністю, щодо винесення заочного рішення суду не заперечила.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак, від його представника - адвоката Гирича О.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Не заперечили щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином повідомлялися про місце, день та час розгляду справи, зокрема шляхом оголошення на офіційному веб - сайті Судової влади України. Відзиву до суду не надано.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради - Яким І.С. у судовому засіданні поклався на думку суду щодо задоволення позовних вимог в частині визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом, а щодо задоволення позову відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2011, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
З рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.12.2016 вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.
Як вбачається з актів №51 від 27.04.2020, №59 від 22.05.2020, №60 від 01.06.2020, складених комісією Уличненської сільської ради Дрогобицького району про проведення перевірки факту непроживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в АДРЕСА_1 , вказані особи за цією адресою не проживають з 2005 року, що стверджують підписи сусідів.
Згідно довідки №81 від 12.06.2020, виданої Уличненською амбулаторією загальної практики сімейної медицини КНП «Дрогобицька районна лікарня», внуки ОСОБА_1 , 1955 року народження, проживаючого в АДРЕСА_1 , - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не мають укладених декларацій з сімейними лікарями АЗПСТ КНП «ДРР» та не знаходяться на обліку в амбулаторії с.Уличне.
З довідки № 120 від 07.09.2020 року, виданої Стебницькою гімназією №6 імені Героїв АТО, вбачається, що ОСОБА_4 навчалась у даному закладі з 2010 по 2019 рік, на даний час навчається у Стрийському вищому художньому училищі №19; ОСОБА_5 навчався у Стебницькій гімназії з 2011 і 2020 рік, на даний момент навчається у Стрийському вищому художньому училищі №19; ОСОБА_6 навчається в гімназії з 2015 року по теперішній час (учень 6 - Б класу). Даний навчальний заклад розташований на вул.Грушевського, 10 в м.Стебник Львівської області.
Згідно акту №32 від 05.10.2020, складеного комісією працівників та затвердженого головою ОСББ «Галина», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира за вказаною адресою належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_7 та членам її сім`ї ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, відповідачі фактично не проживають у спірному житлі понад встановлені законом терміни - понад один рік, їх особисте майно у будинку відсутнє, не беруть участі в утриманні житла, суд дійшов висновку, що такі їх дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачами не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що відповідачі самостійно залишили жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагалися у нього вселитись, а тому їх слід визнати такими, що втратили право користування спірним житлом.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 274 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.10.2020.

Суддя Грицай М.М.