БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/5284/19 провадження № 2/361/599/20
У Х В А Л А

«26» жовтня 2020 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Колотаєвської С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні спадковим майном,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні спадковим майном.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявив клопотання про залишення даного позову без розгляду з підстав повторної неявки у судове засідання позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні віднесла вирішення даного питання на розсуд суду, пояснивши, що позивач перебуває у відрядженні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені.

Вислухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Судові засідання у даній справі призначалися неодноразово.

У судове засідання 10 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.250 т.1) з відміткою про особисте отримання судової повістки 25 серпня 2020 року. 09 вересня 2020 року представник позивача ОСОБА_5 направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він продовжує хворіти, проживає у місті Києві, не може з`явитися до суду в умовах карантину та необхідності самоізоляції. Відповідач ОСОБА_2 , його представник та третя особа у судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою. У зв`язку із заявленим стороною позивача клопотанням про відкладення розгляду справи судове засідання відкладено на 01 жовтня 2020 року.

01 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.7 т.2) з відміткою про особисте отримання судової повістки 17 вересня 2020 року. 01 жовтня 2020 року представник позивача ОСОБА_5 направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він продовжує хворіти, проживає у місті Києві, не може з`явитися до суду в умовах карантину та необхідності самоізоляції. У вказаному клопотанні про відкладення розгляду справи, що надійшло до суду 01 жовтня 2020 року, представником позивача вказано дату судового засідання 10 вересня 2020 року. Суд вважає, що дата судового розгляду 10 вересня 2020 року у клопотанні зазначена помилково, не виправлена із клопотання від 09 вересня 2020 року, поданого попередньо на судове засідання 10 вересня 2020 року (а.с.1-2 т. 2). У судове засідання з`явилися відповідач ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_6 . У зв`язку із черговим клопотанням сторони позивача судове засідання у даній справі відкладено на 26 жовтня 2020 року.

У судове засідання 26 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте отримання судової повістки 12 жовтня 2020 року. Неявка позивача у дане судове засідання є повторною.

Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною третьою статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з`явився в судове засідання; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому слід зазначити, що належне повідомлення та неявка в судове засідання позивача повинна бути повторна, тобто друга поспіль; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Вирішуючи питання про залишення даного позову без розгляду, суд також керується наступним.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники, повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Суб`єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Суд звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня

2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та № 956 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р оку № 641» від 13 жовтня 2020 року, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві та Київській області). Зокрема, з 22 травня 2020 року дозволено регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25 травня 2020 року перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи після 25 травня 2020 року своїх процесуальних прав. Правом участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EASYCON позивач також не скористався. У той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, та статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення даного позову без розгляду, оскільки позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно, тобто двічі поспіль, не направив у судові засідання свого представника, не повідомив про причини неявки, не надав заяв про розгляд справи за його відсутності. Клопотання про відкладення розгляду справи, подані представником позивача у зв`язку із хворобою та необхідністю перебування на самоізоляції жодним чином не мотивовані, доказів хвороби (перебування на лікарняному) останнім не надано, як і будь-яких інших доказів поважності причин неявки у судові засідання: 10 вересня, 01 жовтня та 26 жовтня 2020 року Разом з тим, враховуючи ситуацію щодо встановлення карантинних обмежень (адаптивний карантин) та забезпечення реалізації прав сторони позивача, суд неодноразово за клопотаннями останньої відкладав судові засідання з підстав вказаних вище.

Відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 223, 257, 260, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин