Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/594/20
Провадження № 2/382/480/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

28 жовтня 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника Сакалюк Дмитра Васильовича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України, в особі представника Сакалюк Дмитра Васильовича, звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому зазначив, що 31.07.2018 року в м. Києві на вул. Бережанській, 9-Б, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 (власник - ОСОБА_2 , водій - ОСОБА_1 , «Ореl» д.н.з. НОМЕР_2 (власник - ОСОБА_3 , водій - ОСОБА_4 ), та «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_3 (власник та водій - ОСОБА_5 ). В результаті ДТП було завдано матеріальні збитки, оскільки мало місце пошкодження транспортних засобів. Згідно з довідкою поліції про ДТП від 31.07.2018 року та постановою Оболонського районного суду міста Києва від 03.09.2018 року винуватцем вищезазначеної ДТП є Відповідач. На момент ДТП, що мала місце 31.07.2018 року, у потерпілого ОСОБА_4 був наявний чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2820961, а у Відповідача такий поліс був відсутній. Отже, на момент вчинення ДТП (31.07.2018 року), цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , не була застрахована. Оскільки, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП (Відповідача) не була застрахована, то після вищезазначеної події потерпілий в ДТП ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної йому у вищезазначеній ДТП. Оскільки в даному випадку Позивач зобов`язаний, згідно з чинним законодавством, здійснити регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілому в ДТП, то Позивачем вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку і виплаті відшкодування. Для підтвердження розміру завданої шкоди потерпілому ( ОСОБА_4 ), Позивач замовив проведення авто-товарознавчого дослідження. Так, у результаті цього було підготовлено звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Ореl», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно з яким вартість матеріального збитку, заподіяного власнику вищезазначеного автомобіля, становить 13 565, 29 грн. без урахування ПДВ на запасні частини та без урахування величини втрати товарної вартості (ВТВ). Позивач, на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, та інших зібраних документів по цій справі, враховуючи вимоги чинного законодавства, здійснив регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілому, без урахування ПДВ на запасні частини та без урахування величини втрати товарної вартості (ВТВ), в розмірі 13 565, 29 грн.. Окрім цього, Позивач поніс витрати у розмірі 850, 00 грн. на оплату послуг аварійного комісара. Отже, розрахунок суми, що стягується з відповідача здійснювався наступним чином: 13 565, 29 грн. (регламентна виплата) + 850, 00 грн. (оплата послуг аварійного комісара) = 14 415, 29 грн.. Враховуючи вищевикладене, до Позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий ( ОСОБА_4 ) має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки винним у вчиненні ДТП, що мала місце 31.07.2018 року, є відповідач, то позивач набув права вимоги відшкодування збитків до нього. Позивачем, з метою досудового врегулювання даного спору, відповідачу було надіслано вимогу щодо відшкодування шкоди в добровільному порядку, однак відповідь позивачем не була отримана, Відповідач так і не відшкодував завданої шкоди на користь позивача. Враховуючи викладене, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду у розмірі 14 415 грн. 29 коп. тавитрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп..

У судове засідання представник позивача не з`явилися, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не подав.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 31.07.2018 року в м. Києві на вул. Бережанській, 9-Б відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , власник - ОСОБА_2 , водій - ОСОБА_1 , «Ореl» д.н.з. НОМЕР_2 (власник - ОСОБА_3 , водій - ОСОБА_4 ), та «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_3 (власник та водій - ОСОБА_5 ). В результаті ДТП було завдано матеріальні збитки, оскільки мало місце пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 03.09.2018 року по справі № 756/10759/18 встановлено вину відповідача у настанні ДТП, яка мала місце 31.07.2018 року близько 18 год. 25 хв. у м. Києві на вул. Бережанській, 9-Б та притягнуто до відповідальності на підставі ст. 124 КупАП (а.с. 8 зворотній бік, 9).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч. 1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На момент ДТП власником автомобіля «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 виступав ОСОБА_2 , а за кермом даного автомобіля був ОСОБА_1 , власником автомобіля «Ореl» д.н.з. НОМЕР_2 виступала ОСОБА_3 , а за кермом даного автомобіля був ОСОБА_4 . На момент ДТП, що мала місце 31.07.2018 року, у потерпілого ОСОБА_4 був наявний чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2820961, а у ОСОБА_1 такий поліс був відсутній (а.с. 6,7, 17 зворотній бік).

03 серпня 2018 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП звернувся ОСОБА_4 (а.с. 5).

17 жовтня 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України отримало від ОСОБА_3 заяву про виплату страхового відшкодування. (а.с. 8).

Відповідно до Звіту № 6759 від 06.09.2018 року вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику транспортного засобу «Ореl», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 13 565,29 грн. без урахування ПДВ на запасні частини та без урахування величини втрати товарної вартості (ВТВ), а витрати на оплату послуг аварійного комісара становлять 850,00 грн. (підтверджується актом виконаних робіт та платіжним дорученням № 993777 від 09.10.2018 року на суму 850,00 грн.), що підтверджується копією Протоколу № 6759 огляду колісного транспортного засобу від 14.08.2018 року, копією Акту виконаних робіт, копією довідки № 1 від 14.11.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду потерпілих, копією наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 11302 від 07.12.2018 року. 07.12.2018 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 13 565,29 грн. на користь власника транспортного засобу «Ореl», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , що підтверджується копією Платіжного доручення № 1014664 від 07.12.2018 року (а.с. 10-18).

Положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно з п. 41.1. ст. 41 а) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, враховуючи, що ДТП була скоєна з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння пригоди не була застрахована, МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, а відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат.

За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим в частині стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, і приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, а також витрати на оплату судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У відповідності до платіжного доручення № 9796528 від 16.03.2020 року позивачем за подання відповідного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., а відтак вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 82, 133, 139, 140, 141 258-259, 265, 268, 279, 280-283, 354 ЦПК України, ст. ст. 4, 10, 13, 22, 1161, 1166, 1188, 1191, ЦК України, ст. ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника Сакалюк Дмитра Васильовича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України м. Київ Русанівський бульвар, 8, 02002, ідентифікаційний код 21647131, 14 415 (чотирнадцять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок по відшкодуванню шкоди в порядку регресу, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 101 (дві тисячі сто одну) гривню 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом 30 днів з дня отримання його копії. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 30 жовтня 2020 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.