Провадження № 2-о/679/38/2020
Справа № 679/1413/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2020 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Стасюка Р.М.,
секретаря судового засідання Федорчук Л.О.,
розглянувши в порядку оремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Нетішинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -
В С Т А Н О В И В:
28.10.2020 року ОСОБА_1 звернулися до суду з вказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в пологовому будинку №2 м.Севастополя, Автономна Республіка Крим, вона народила дочку ОСОБА_2 . Батьком дитини є чоловік заявниці ОСОБА_3 .
Отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації зародження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 позбавлена можливості зареєструвати народження своєї дитини згідно із законодавством України, вона вимушена звернутися до суду.
На підставі наведеного, заявниця просить встановити факт народження нею ІНФОРМАЦІЯ_1 дочки ОСОБА_2 в м.Севастополь, Автономної Республіки Крим, від батьків: матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.10.2020 року у даній цивільній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.
Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності.
Представник заінтересованої особи Нетішинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, уродженкою м.Нетішин Хмельницької області, що підтверджується даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 23.05.2001 року.
Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 25.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м.Севастополі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 25.09.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.
З даних паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 26.06.2001 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України.
Згідно медичного свідоцтва про народження серії 67 №182804 виданого 29.09.2020 року медичним закладом м.Севастополя «ГБУЗС «Городская больница № 5», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народила дівчинку ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявниця не змогла за місцем народження доньки отримати свідоцтво про її народження українського зразка, у зв`язку з окупацією Криму Російською Федерацією.
Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Пунктом другим глави першої розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000року №52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545.
Відповідно до статей 1, 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», м.Севастополь є тимчасово окупованою територією, яка є невід`ємною частиною території України і на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Згідно ч.1, 2, 3 ст.9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт народження дитини на тимчасово окупованій території, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України.
Вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати матері свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України.
Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 259,264-265,273,293-294,317,319,354, 430, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.144 Сімейного кодексу України,ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Нетішинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Севастополь Автономної республіки Крим дитини жіночої статі ОСОБА_2 у батьків: батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, що народився у м.Севастополь Автономної Республіки Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, що народилась в м.Нетішин, Хмельницької області, Україна, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Допустити негайне виконання рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 28 жовтня 2020 року.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 23 травня 2001 року.
Суддя Р.М. Стасюк