Справа № 138/3703/18
Провадження № 22-ц/801/1740/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 рокуСправа № 138/3703/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №138/3703/18 за позовом Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року, повний текст якого складено 02.01.2020 року, ухвалене у складі судді Цибульського О.Є.,

встановив:

В грудні 2018 року Серебрійська сільська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивувала тим, що відповідач самовільно, з порушенням встановленого законом порядку і незважаючи на рішенням сільської ради, яким його було зобов`язано припинити будівельні роботи і захопивши частину земельної ділянки комунальної власності, що йому не виділялася, збудував огорожу по АДРЕСА_1 .

На підставі статей 376, 391 ЦК України позивач просив зобов`язати ОСОБА_1 провести знесення самочинно збудованого об`єкта огорожі по АДРЕСА_1 , з можливим подальшим її відтворенням (відбудовою) по історично визначених межах земельної ділянки даного домоволодіння після відведення даної ділянки забудовнику відповідно до вимог законодавства.

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27 грудня 2019 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 провести знесення самочинно збудованого об`єкта, а саме огорожі по АДРЕСА_1 , з можливим подальшим її відтворенням (відбудовою) по історично визначених межах земельної ділянки даного домоволодіння після відведення даної ділянки забудовнику у відповідності до вимог законодавства. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1762 грн.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 22 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належним чином обґрунтовано та доведено порушення його прав фактом самочинної будови паркану на земельній ділянці комунальної власності, що є підставою для задоволення вимог.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з порушенням юрисдикційної підсудності, так як спір, який виник за участю суб`єкта владних повноважень, що реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування, є публічно-правовим і належить до компетенції адміністративних судів.

У відзиві на апеляційну скаргу Серебрійська сільська рада заперечує проти її задоволення і вважає цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права. Відтак його розгляд не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Представник позивача адвокат Грабар С.А. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, та надав суду пояснення про те, що цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права. Відтак його розгляд не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність особи, яка не з`явилася.

Колегія суддів перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

12.06.2017 року жителі с. Серебрія звернулися до Серебрійської сільської ради із зверненням, в якому просили провести перевірку законності будівництва ОСОБА_1 паркану по АДРЕСА_1 на земельній ділянці яка йому не належить та ухвалити рішення про припинення незаконного будівництва.

Сільською радою було створено комісію, яка за результатами обстеження земельної ділянки склала акт від 13.06.2017 року, підписаний членами земельної комісії, й встановила, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку у ОСОБА_1 відсутні, викопані фундаменти під заплановану ОСОБА_1 огорожу вийшли за межу, що історично склалася і свідчать про намагання самовільного заволодіння земельною ділянкою комунальної власності, самовільне зайняття земельної ділянки призведе до звуження проїзду до сусідніх земельних ділянок.

Рішенням 15 сесії 7 скликання Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 200 від 16.06.2017, зобов`язано гр. ОСОБА_1 припинити будівельні роботи огорожі по АДРЕСА_1 . За змістом рішення технічна документація щодо земельної ділянки на сесії сільської ради Серебрійською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області не затверджувалася, а ОСОБА_1 не має права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 .

Актом від 21.06.2017 підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від отримання рішення 15 сесії 7 скликання Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 200 від 16.06.2017.

Рішенням виконавчого комітету Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 16 від 21.08.2017 вирішено зобов`язати ОСОБА_1 у п`ятнадцятиденний термін з моменту опублікування даного рішення демонтувати засіб обмеження руху (огорожу) на АДРЕСА_1 . У випадку невиконання даного рішення юристу сільської ради доручено підготувати та подати відповідну позовну заяву до суду.

15.09.2017 у газеті «Слово Придністров`я» № 37 було опубліковане рішення виконавчого комітету Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 16 від 21.08.2017.

З моменту опублікування даного рішення відповідачем у визначений термін його вимоги не виконано.

18.07.2018 Серебрійською сільською радою було складено протокол № 1 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП за порушення правил благоустрою населеного пункту.

Адміністративною комісією при Серебрійській сільській раді вирішено накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1020 грн.), що підтверджується протоколом № 1 від 06.09.2018.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належним чином обґрунтовано та доведено порушення його прав фактом самочинної будови паркану на земельній ділянці комунальної власності, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції і, одночасно, відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що спір розглянуто з порушенням правил юрисдикції, з таких підстав.

Згідно з статтею 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідному положенню Конституції відповідає частина 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції, що діяла на момент подання позову, й відповідно до якої територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно з частиною третьою статті 375 ЦК України право на забудову власник реалізує за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (частина четверта статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у редакції, чинній на час подання позову).

Відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Позивач у позові зазначав, що відповідач своїми протиправними діями допустив грубе порушення закону, а також порушив права та інтереси як територіальної громади села Серебрія в цілому, так і окремих його жителів. Відповідачем було самовільно захоплено земельну ділянку комунальної власності та збудував паркан, який відгородив належне йому домоволодіння АДРЕСА_1 від проїзної частини. За твердженням позивача, з яким погодився суд першої інстанції, відповідач фактично самовільно захопив земельну ділянку комунальної власності, яку слід звільнити шляхом знесення самочинно збудованого паркану.

Отже, позов про знесення самочинного будівництва позивач аргументував не реалізацією передбачених законами України повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, а необхідністю захисту права комунальної власності на земельну ділянку, що підтверджує приватноправовий характер спірних правовідносин.

Так, здійснення державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що підтверджує владно-управлінських характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин. Натомість Серебрійська сільська рада в межах наданих їх законами повноважень відповідного контролю не здійснювала, рішень, обов`язкових до виконання відповідачем, не приймала, приписів про усунення порушень не видавала, а спір, який є предметом цього судового розгляду, пов`язаний із вирішенням питання щодо речового права.

До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.08.2019 № 520/9253/17. Крім того, близькі за змістом висновки щодо юрисдикції суду викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі N 639/6261/13-ц, від 7 серпня 2019 року у справі N 523/11508/18.

Натомість відповідач посилається на нерелевантну судову практику, а саме на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10 квітня 2018 року у справі N 1519/2-787/11. Проте у тій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень (виконавчого органу міської ради, органу державного архітектурно-будівельного контролю) з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських (контрольних) функцій, є публічно-правовими, а тому такі спори за зверненням суб`єкта владних повноважень про знесення самочинного будівництва треба розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Підстави позову у даній цивільній справі істотно відрізняються від підстав позову у справі N 1519/2-787/11. Тому висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові в останній справі, не можна застосувати до вирішення спору у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, зокрема, її вирішення неналежним судом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник