Провадження № 2/161/3443/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 жовтня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право на проживання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ЇЇ право власності на вищевказаний житловий будинок підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (серії САА № 627649) та витягом про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, виданим комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» (серії ЯАА № 776492). Відповідно до довідки про склад зареєстрованих осіб у вказаному будинку, у цьому будинку зареєстрований ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі. Проте, останній більше року за вищевказаною адресою не проживає та не з`являється, не сплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні будинку. Факт не проживання відповідача у вищевказвному будину підтверджується довідкою Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 20 серпня 2020 року за №30623. Вказує, що його реєстрація перешкоджає їй розпоряджатись своєю власністю. У зв`язку з цим, вона змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою за захистом порушених прав та інтересів, оскільки є власником житлового будинку, а тому має право вимагати усунення перешкод у користуванні ним.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, наведених у ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать надіслані судом останній повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, пояснення допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Як встановлено судом, позивач є власником житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 30.12.2003р.(а.с.5).

Судом встановлено, що відповідач є колишнім співмешканцем позивачки.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_2 зареєстрований у спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1 по даний час, що стверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому будинку осіб, виданою Департаментом державної реєстрації Луцької міської ради 18.08.2020 року за вих.№ 71806 (а.с.9).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2018 року за вищевказаною адресою не проживає, про що свідчить повідомлення Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 20.08.2020р. №30623/58/04-20.(а.с.10)

Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні більше року, без поважних причин.

В силу вимог ст. 41 Конституції України, позивач має право володіти, користуватися і розпоряджатися житловим приміщенням на власний розсуд.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення.

За таких обставин, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право на проживання.

Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений останньою судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 5, ч.3 ст. 12, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ч.2 ст.405 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, таким, що втратив право на проживання у будинку АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_4 , судові витрати в сумі 840 грн.80 коп. (вісімсот сорок гривень 80 копійок)

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта