Справа № 346/4210/20
Провадження № 4-с/346/37/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Лазановського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Греська Василя Васильовича на бездіяльність та рішення державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо зняття арешту з майна боржника, -

в с т а н о в и в:

в скарзі заявник зазначає, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.04.2008 року відкрито провадження в справі № 2-1083 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та повернення майна з чужого володіння. На підставі заяви ОСОБА_2 ухвалою цього ж суду від 17.06.2008 року у вказаній справі вирішено провести опис та накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, грошові кошти, що належать ОСОБА_1 . Копію ухвали направлено в Коломийську районну державну нотаріальну контору, Коломийське МБТІ та Коломийський районний відділ ДВС.

На виконання ухвали суду державним виконавцем Коломийського РВ ДВС 19.06.2008 року проведено опис та накладено арешт на все майно, яке на той час перебувало у володінні ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного акту від 19.06.2008 року серії АА 090410 (952426).

25.06.2008 року цим же державним виконавцем накладено арешт на майно боржника згідно з ухвалою суду, а 27.06.2008 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження), тобто у зв`язку з фактичним виконанням.

21.08.2008 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області в справі № 2-1083 задоволено позов частково та поділено майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Вказане рішення набрало законної сили 01.09.2009 року. З метою його примусового виконання судом видано виконавчий лист № 2-197, на підставі якого 04.12.2008 року Коломийським РВ ДВС відкрито виконавче провадження. 02.02.2009 року відбулась фактична передача спірного майна від боржника до стягувача в порядку примусового виконання рішення.

04.02.2009 року державним виконавцем Коломийського РВ ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на час її винесення), тобто у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду, що підтверджується копіями листів Коломийського РВ ДВС від 23.01.2009 року № 03-14/691 та 10.08.2020 року № 19.17.-19/53084. Отже, вказане рішення суду фактично виконане, однак, арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 не було знято чи скасовано, який продовжує існувати на час звернення із вказаною скаргою.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 25.06.2008 року Першою Коломийського районною державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт нерухомого майна під реєстраційним № обтяження 7455095. Підставою реєстрації обтяження була постанова ДВС по Коломийському району серії АА № 410918 від 25.06.2008 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 . Листом вказаної нотаріальною контори від 22.08.2020 року повідомлено, що станом на 20.08.2020 року інформація про зняття даного арешту відсутня.

З моменту винесення виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження зазначена ухвала суду про забезпечення позову автоматично втратила свою чинність, оскільки рішення по суті спору фактично виконано. Однак, при закінченні виконавчого провадження виконавцем не знято арешт зі всього майна боржника й не внесено відповідні зміни в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно з повідомленням Коломийського МРВ ДВС арешт, який накладено на все майно боржника по ухвалі суду не знято. В зв`язку із закінченням трьохрічного терміну зберігання виконавчі провадження знищені. Представник заявника зазначає, що вказаний арешт є неактуальним, позбавлений обґрунтованої мети та перешкоджає ОСОБА_1 в реалізації її прав власника майна, оскільки вона позбавлена права ним розпоряджатися без наявності обґрунтованих підстав. У зв`язку з цим представником до вказаного ДВС подано заяву про зняття арешту з майна від 02.09.2020 року. Листом останнього від 17.09.2020 року відмовлено у знятті даного арешту, оскільки згідно із Законом України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для його зняття та у зв`язку із закінченням трьохрічного терміну зберігання виконавчі провадження знищені.

Тому представник заявника просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Коломийського РВ ДВС щодо не зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження 04.02.2009 року, зобов`язати вказаний відділ ДВС зняти арешт усього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , що накладений відповідно до постанови Коломийського РВ ДВС серії АА № 410918 від 25.06.2008 року, виключивши відповідний запис із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, та зобов`язати вказаний відділ письмово поінформувати боржника та суд про зняття арешту, не пізніше, ніж у десятиденний строк з дня одержання судового рішення, винесеного за результатом розгляду цієї скарги.

Заявник в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Гресько В.В. 04.11.2020 року подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи продовжувати без його та заявника участі (а.с. 60). В судовому засіданні 12.10.2020 року представник скаргу підтримав та просив її задовольнити із вищевказаних підстав.

Представник відділу ДВС в судове засідання не з`явився, 04.11.2020 року державний виконавець Юрчук М.М. подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу ДВС, у вирішенні скарги покладається на розсуд суду. В судовому засіданні 12.10.2020 року ОСОБА_3 зазначив, що арешт майна заявника числиться відповідно до ухвали про забезпечення позову, а не щодо виконання рішення суду, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані відповідно до ст.158 ЦПК України. Постанова про закінчення виконавчого провадження винесена на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції на час її винесення), тобто у зв`язку з фактичним повним виконанням. Виконавчі провадження знищені в перших числах січня 2012 року у зв`язку із закінченням трьохрічного строку зберігання.

Згідно з ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 вказаного Кодексу за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Коломийського міськрайонного суду від 27.04.2008 року відкрито провадження в справі № 2-1083 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та повернення майна з чужого володіння (а.с. 14).

17.06.2008 року ОСОБА_2 звернувся до Коломийського міськрайонного суду із письмовою заявою ( в порядку ст. 151 ЦПК України») про вжиття заходів щодо забезпечення його позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать ОСОБА_1 (а.с. 15).

Згідно з ухвалою вказаного суду від 17.06.2008 року в справі № 2-1083 вирішено провести опис та накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, грошові кошти ОСОБА_1 , яку супровідним листом вказаного дня направлено відділу ДВС Коломийського району, Коломийському МБТІ та Коломийській районній державній нотаріальній конторі (а.с. 16, 17).

Відповідно до акту опису й арешту серії АА № 090410 від 19.06.2008 року державним виконавцем відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні ухвали № 2-1083 від 17.06.2008 року проведено опис та накладено арешт на вказане в ньому майно ОСОБА_1 (а.с. 18-21).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21.08.2008 року, яке набрало законної сили 01.09.2008 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково, поділено спільне майно подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з виділенням їм в натурі по Ѕ частині майна, що є їхньою спільною сумісною власністю (а.с. 22,23).

Згідно з листом № 03-14/691, виданим 23.01.2009 року районним відділом ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відповідно до поданої нею заяви, погодилась повернути майно, визначене судом, та відповідно до ст. 6, 60 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 бути присутніми 02.02.2009 року за місцем знаходження майна відповідно для передачі майна згідно рішення суду та його прийняття (а.с. 24).

Відповідно до листа Коломийського міськрайонного відділу ДВС № 19.17.-19/53084 від 10.08.2020 року на виконанні у вказаному відділі перебували виконавчі провадження: 1) відкрите 18.06.2008 року на підставі ухвали суду від 17.06.2008 року, № 2-1083, 27.06.2008 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження); 2) відкрите 04.12.2008 року на підставі виконавчого листа № 2-197, виданого Коломийським міськрайонним судом про поділ майна подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 04.02.2008 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції чинній на час винесення постанови). Арешт, який накладено 25.06.2020 року на все майно боржника по ухвалі суду не знято, оскільки згідно із вказаним Законом відсутні підстави для його зняття. В зв`язку із закінченням трьохрічного терміну зберігання виконавчі провадження знищені (а.с. 25).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 221064177 від 20.08.2020 року у вказаних Реєстрах містяться відомості щодо арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , зареєстровано 25.06.2008 року за № 7455095 Першою Коломийською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження постанова ДВС серії АА № 410918, 25.06.2008 року, ДВС по Коломийському району. Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень № 37054608, 37048494 від 25.06.2020 року у розділі «Відмітка про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (а.с. 26-29).

Згідно із листом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори № 405/01-16 від 22.08.2020 року АБ «Гресько та партнери» повідомлено, що станом на 20.08.2020 року інформація про зняття арешту відсутня (а.с. 30).

Судом встановлено, що 02.09.2020 року адвокат В.Гресько в інтересах заявника ОСОБА_1 звертався до Коломийського міськрайонного відділу ДВС із письмовою заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_1 (а.с. 31, 32).

17.09.2020 року Коломийським міськрайонним відділом ДВС Боднарук Р.І. надано лист за № 19.17.-20/56728, що є аналогічний змісту листа відділу ДВС від 10.08.2020 року № 19.17-19/53084 (а.с. 33).

Даними листа вказаного відділу ДВС № 19.17-19/63999 від 23.10.2020 року стверджується, що арешти на будь-яке майно ОСОБА_1 в 2020 році не накладалися ( в листі Коломийського МВ ВДВС від 10.08.2020 року № 19.17-19/53084 допущена технічна описка щодо дати накладення арешту, замість 25.06.2008 року зазначено 25.06.2020 року (а.с. 56).

Інформацією з веб-сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» від 30.10.2020 року за критерієм пошуку «тип боржника та ПІБ» стверджується, що така не містить будь-яких даних про актуальні виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 (а.с. 58).

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників від 30.10.2020 року у вказаному Реєстрі інформація щодо боржника ОСОБА_1 відсутня (а.с.59).

Відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення

виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у випадках фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Підставою обтяження майна ОСОБА_1 були виконавчі провадження: 1) відкрите 18.06.2008 року на підставі ухвали суду від 17.06.2008 року, № 2-1083, 27.06.2008 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження; 2) відкрите 04.12.2008 року на підставі виконавчого листа № 2-197, виданого Коломийським міськрайонним судом про поділ майна подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 04.02.2009 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається відділ ДВС у вищевказаних листах (яка набрала чинності 08.03.2011 року в редакції Закону № 2677-VII від 04.11.2010 року), виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У відповідності до Розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року №1829/5, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, наступного за роком завершення їх діловодством (наприклад, обчислення строку зберігання виконавчого провадження, яке завершене (виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання) у 2016 році, починається з 01 січня 2017 року.

Судом встановлено, що виконавче провадження закінчене в 2009 році шляхом фактичного виконання рішення суду, однак, державним виконавцем в порушення вищезазначених норм Закону, арешт з майна боржника не знятий та не внесено відповідні зміни в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ухвала про забезпечення позову втратила свою чинність, оскільки рішення по суті спору фактично виконано. Крім того, виконавче провадження знищене в 2013 році в зв`язку із закінченням строку його зберігання, а докази зняття арешту з майна боржника відсутні, що перешкоджає заявнику як власнику майна здійснювати всі повноваження власника. Таким чином, виходячи із встановлених обставин, вбачається невідповідність заходу втручання держави в право власності заявника критеріям втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 5 ст.59 вказаного Закону арешт може бути знятий за рішенням суду.

Тому доводи скарги суд вважає законними та обгрунтованими.

Відповідно до ст.453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі наведеного, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», та, керуючись ч. 2 ст.247, ст.ст. 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

скаргу задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо не зняття арешту з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження 04.02.2009 року.

Зобов`язати Коломийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , що накладений відповідно до постанови Коломийського РВ ДВС серії АА № 410918 від 25.06.2008 року, виключивши відповідний запис із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Зобов`язати Коломийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) письмово поінформувати боржника ОСОБА_1 та Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про зняття арешту з усього її рухомого та нерухомого майна не пізніше, ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Яремин М. П.