Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/6842/20
Провадження № 2-о/644/162/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.

за участю секретаря Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 644/6842/20, 2-о/644/162/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просила встановити факт смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Довжанськ (Свердловськ) Луганської області.

В обґрунтування вимог заявниця зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною смерті став атеросклеротичний кардіосклероз, про що видано довідку.

ОСОБА_1 звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з проханням зареєструвати смерть її матері та видати відповідне свідоцтво. Однак, у зв`язку з тим, що на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 подано документ, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити заяву про встановлення факту смерті.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до вимог ст. ст. 223, 247 ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У відповідності до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

На підтвердження факту смерті заявником надано суду медичну довідку форми № 106/у № 311 про причину смерті, відповідно до якої ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: атеросклеротичний кардіосклероз (а.с. 5).

З матеріалів справи вбачається, що згідно посвідки на постійне проживання серія НОМЕР_1 від 02.11.2005 року, ОСОБА_2 проживала на території України, та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 02 листопада 2005 року (а.с. 10).

Для отримання свідоцтва про смерть заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), однак їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 4).

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про смерть матері, видане державним органом України.

Оскільки реєстрація смерті громадянки Російської Федерації ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті ОСОБА_2 в м. Довжанськ (Свердловськ) Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.10, 12, 81, 209, 259, 264, 265, 315, 317, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Солкокон, Калганського району, Чітинської областї, Російської Федерації, громадянки Російської Федерації, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Довжанськ (Свердловськ) Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 розділу VІІІ перехідних положень ЦПК України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2020 року.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків, адреса: 92900, Луганська область, м. Кремінна, вул. Слобожанська, 5, .

Суддя: І.К. Ізмайлов