Справа № 182/2871/20
Провадження № 2/0182/1735/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.11.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту.

На підтвердження своїх позовних вимог посилається на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Спадщину після батька він прийняв фактично шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку ст.1268 ЦК України. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Пахомовською Д.С. за № 76/01-16 від 18.04.2019 року. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 08.02.1986 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Пахомовською Ж.М. та зареєстровано в реєстрі за № 2-324. Інших спадкоємців після смерті батька немає. В 2019 році він звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Пахомовської Д.С із заявою про прийняття спадщини. Переглянувши документи та перевіривши дані в державних реєстрах, нотаріусом йому було повідомлено, що вона не зможе видати свідоцтво про спадщину за законом після смерті батька, оскільки за реєстраційним номером обтяження № 3883847 Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 13.10.2006 року зареєстровано обтяження архівного запису № 12599-155 від 26.01.1977 року на підставі повідомлення б/н 26.01.1977 року АТП-03668 при оформленні ссуди. Об`єктом обтяження є будинок АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_3 , що не відповідає дійсності та поданим копіям документів. На даний час законних підстав щодо вжиття заборони на вказане майно немає. В грудні 2019 року він звернувся до Першої Нікопольської Державної нотаріально контори із заявою про зняття обтяження з будинку АДРЕСА_1 . Листом Першої Нікопольської Державної нотаріальної контори на його заяву йому було повідомлено, що 26 січня 1977 року було зареєстровано заборону в реєстрі обтяжень «Феміда» (запис № 12599-255) на об`єкт нерухомого майна. У 2006 році з програми «Феміда» до новоствореного реєстру обтяжень нерухомого майна Державною філією державного підприємства «Інформаційний центр» м.Дніпропетровська переносилися старі заборони, яким автоматично присвоювався новий реєстраційний номер та нова дата реєстрації обтяження. 13 жовтня 2006 року було перенесено та присвоєно новий реєстраційний запис обтяженню № 3883847 (замість архівного запису № 12599-255).

Цим же листом йому було рекомендовано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо вирішення питання про зняття заборони відчуження. В березні 2020 року він звернувся із заявою про зняття арешту з майна до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Листом Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) № 37955 від 12.03.2020 року йому було повідомлено, що, згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження № 3883847 Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 13.10.2006 року зареєстровано обтяження архівного запису №12599-255 від 26.01.1977 року на підставі повідомлення б/н 26.01.1977 року АТП-03668, яке на даний час припинило своє функціонування при оформленні ссуди. Об`єктом обтяження є будинок АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_3 . Перевіркою даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_3 боргу на виконанні в Нікопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) не перебувають та не перебували. Необхідно звернути увагу суду на те, що обтяження зареєстроване через 9 років після укладення договору купівлі-продажу та його реєстрації. Крім того, йому невідома подальша доля ОСОБА_3 , який був продавцем будинку ОСОБА_4 , який в подальшому продав вказаний будинок його батькові. Інформації про отримання займу ОСОБА_3 в нього немає. Ні він, ні його батько не мали боргових зобов`язань і, відповідно, позбавлення його майна в рахунок погашення боргових зобов`язань третьої особи є протиправним позбавленням його права власності, що забороняється законом. З 1986 року він та його батько проживали у вказаному будинку і ніхто ніяких претензій до них ніколи не пред`являв. Наявність арешту на нерухоме майно, яке належало його батькові при відсутності невиконаних зобов`язань порушує його право власності та право на спадщину, оскільки він не в змозі через наявність заборони відчуження оформити свої спадкові права. За таких обставин вимушений звернутись до суду із вказаним позовом для захисту своїх прав.

В судове засідання сторони не прибули, позивач надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовну заяву підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі (а.с.21). Відповідач також надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.19).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб і спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 1 ст.316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача по справі ОСОБА_2 (а.с.7). Спадщину після батька позивач як син померлого (а.с.6) прийняв фактично шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11, 14). Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 08.02.1986 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Пахомовською Ж.М. та зареєстровано в реєстрі за № 2-324 (а.с.8-10). В 2019 році позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Пахомовської Д.С із заявою про прийняття спадщини (а.с.13). Однак, дізнався, що за реєстраційним номером обтяження № 3883847 Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 13.10.2006 року зареєстровано обтяження архівного запису № 12599-155 від 26.01.1977 року на підставі повідомлення б/н 26.01.1977 року АТП-03668 при оформленні ссуди (а.с.12). Об`єктом обтяження є будинок АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_3 , що не відповідає дійсності та поданим копіям документів. На даний час законних підстав щодо вжиття заборони на вказане майно немає. В березні 2020 року позивач по справі звернувся із заявою про зняття арешту з майна до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Однак, листом Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) № 37955 від 12.03.2020 року позивачу було повідомлено, що, згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження № 3883847 Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 13.10.2006 року зареєстровано обтяження архівного запису № 12599-255 від 26.01.1977 року на підставі повідомлення б/н 26.01.1977 року АТП-03668, яке на даний час припинило своє функціонування (а.с.13). Ні позивач по справі, ні спадкодавець не мали боргових зобов`язань. З 1986 року позивач та його батько проживали у вказаному будинку і ніхто ніяких претензій до них ніколи не пред`являв. Наявність арешту на нерухоме майно, яке належало його батькові при відсутності невиконаних зобов`язань порушує право власності та право на спадщину позивача по справі, оскільки він не в змозі через наявність заборони відчуження оформити свої спадкові права.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.3-10, 30, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт з будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено, згідно заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження №3883847, зареєстрованого 13.10.2006 року Першою Нікопольською державною нотаріального конторою на підставі повідомлення АТП - 03668 б/н 26.01.1977 року.

Рішення суду першої інстанції можна оскаржити до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення (або отримання) рішення до або через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал