Провадження № 2-н/761/502/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна компанія «Укрсвітлолізинг» середнього заробітку за час затримки на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 року стягувач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна компанія «Укрсвітлолізинг» середнього заробітку за час затримки на роботі в розмірі 92 851, 76.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог встановлених ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Отже, завданням наказного провадження зводяться до прискорення вирішення справ, предметом яких є вимоги, пов`язані зі стягненням з боржника грошових коштів.

Також, зі змісту ст.161 ЦПК України випливає, що для видачі судового наказу вимоги заявника мають стосуватися лише стягнення грошової суми. Спори, що виникають на підставі інших вимог, розглядають за правилами позовного провадження. Уп.3 ч.1 ст.165 ЦПК України законодавець зазначив, що лише на підставі однієї з вимог ст. 161 може бути видано судовий наказ. Другою дуже важливою умовою для застосування наказного провадження є необхідність, щоб із заяви та поданих документів заявника вбачалося виникнення або порушення права грошової вимоги, а вимоги заявника мають бути безспірними.

Відтак, безспірними є вимоги заявника, що випливають із зазначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Отож, вимоги заявника викладаються у заяві про видачу судового наказу та підтверджуються відповідними документами, які своєю чергою мають бути вагомими, переконливими і такими, що не викликають підозри щодо їх достовірності.

Заявниця у своїй заяві посилається на статтю 117 КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст.117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як вбачається з доданих до заяви документів рішення Шевченківського районного суду від 27.11.2019 року - задоволено частково. Також заявницею не надано довідки середньої заробітної плати, відповідно до якої проводиться розрахунок середньоденного заробітку.(п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений Кабінетом Міністрів України від 08.02.1995 року №100)

Виходячи з вищенаведеного, з матеріалів заяви не вбачається відсутність спору щодо суми стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Оскільки заявницею не додано достатніх документів, які б підтверджували безспірність розрахунків.

Відтак, судом вбачається порушення вимог ст. 163 ЦПК України. Згідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, у видачі такого наказу слід відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Згідно п.1 ч.1ст.353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 163,165,166,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна компанія «Укрсвітлолізинг» середнього заробітку за час затримки на роботі.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.В. Сіромашенко