З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
спр. № 336/4356/2020
пр. № 2/336/2600/2020
м. Запоріжжя 30 жовтня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Олексієнко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2010 року позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 .
У травні 2019 року до позивача звернувся його знайомий ОСОБА_3 , громадянин Туреччини, там який мав посвідку на право проживання в України, з проханням тимчасово зареєструвати його в належному позивачу будинку.
06.05.2019 року відповідач був зареєстрований у належному позивачу будинку, однак до самого будинку не вселився, жодного дня у будинку не мешкав, особистих його речей у будинку не має, комунальні платежі не сплачує.
На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідач давно виїхав до Туреччини, жодних стосунків сторони не підтримують, місце його проживання позивачу не відоме.
Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житлі створює позивачу перешкоди у Вільном користуванні майном, оскільки позивач вимушений нести додаткові витрати з комунальних послуг, також реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу для отримання соціальних пільг (субсидії).
На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка були йому надіслана за останньою відмовою адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подавав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2010 року позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 .
Як зазначає позивач, у травні 2019 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_3 , громадянин Туреччини, там який мав посвідку на право проживання в України, з проханням тимчасово зареєструвати його в належному позивачу будинку.
06.05.2019 року відповідач був зареєстрований у належному позивачу будинку.
Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За позовом позивач зазначає, що 06.05.2019 року відповідач був зареєстрований у належному позивачу будинку, однак до самого будинку не вселився, жодного дня у будинку не мешкав, особистих його речей у будинку не має, комунальні платежі не сплачує.
І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про непроживання від 25.08.2020 року.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків не відомий) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.
Суддя П.В. Зарютін