Провадження №2/463/1491/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 листопада 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТХАУС БУД», ОСОБА_2 , треті особи Головне управління ДПС у Львівській області, Головне управління Держпраці у Львівській області про зобов`язання до вчинення дій по нарахуванні і виплаті заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, просить ухвалити рішення, яким зобов`язати ТОВ «АРТХАУС БУД» та ОСОБА_2 нарахувати та виплатити йому заробітну плату у розмірі середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні та сплатити податок з доходу фізичних осіб, військовий збір, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму заробітної плати за період травень 2020р. вересень 2020р. Як на підставу позову покликається на те, що фактично перебував з відповідачами у трудових відносинах, однак останній їх не оформив та за період з травня по вересень 2020 року не виплатив заробітної плати.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Зокрема, згідно п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, серед іншого, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема, у рішеннях від 13 травня 1980 року у справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), рішенні від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32), визначає, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 ЦК України.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

У своїх правових висновках Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14 - 144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (№ 12-304гс18).

Всупереч зазначеним висновкам та всупереч вимогам п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить конкретного способу захисту, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який позивач долучив до справи, у відповідача ТОВ «АРТХАУС БУД» загалом 18 видів економічної діяльності.

У мотивах позову позивач наводить обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги однак в прохальній частині не зазначає, за яким з цих 18 видів економічної діяльності слід провести нарахування заробітної плати.

Крім того, відповідно до Закону України «Про державну статистику», органами державної статистики офіційно публікується різного роду Демографічна та соціальна статистика ринку праці в тому числі щодо Фонду оплати праці усіх працівників за видами економічної діяльності, а відтак, позивачу також належить вказати розмір заробітної плати, який йому зобов`язаний був виплатити відповідач і який він обрахував до стягнення.

З огляду на принцип диспозитивності, суд не вправі самостійно вирішувати ці питання, а без цієї інформації розгляд справи та ефективний захист прав є неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТХАУС БУД», ОСОБА_2 , треті особи Головне управління ДПС у Львівській області, Головне управління Держпраці у Львівській області про зобов`язання до вчинення дій по нарахуванні і виплаті заробітної плати залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі виконання у встановлений строк вимог ухвали, визначених статтями 175 і 177 цього ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С. І.