Провадження № 2/127/3300/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розмірів аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 4 000 грн. 00 коп. на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як того вимагає ст. 182 СК України; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 3 750 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

17 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розмірів аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У позовній заяві зазначено, що 04 червня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, який 17 вересня 2008 року було розірвано.

Від даного шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2013 року, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 20 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

На сьогоднішній день аліменти, які стягуються з відповідача відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2013 року є недостатніми для забезпечення повноцінного та гармонійного розвитку дитини, оскільки остання ще додатково займається з репетиторами з математики, іноземної мови та танців, що призводить до додаткових витрат на розвиток та навчання ОСОБА_3 , а кошти, що стягуються з відповідача в розмірі 600 грн. 00 коп. є значно меншими ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не дають можливості забезпечити повноцінний гармонійний розвиток дитини.

З огляду на викладене вище, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1100 від 17 вересня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 04 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 8).

Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 змінила ім`я на ОСОБА_1 (а.с. 11).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 20 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-15).

На підставі вищевказаного рішення було видано виконавчий лист (а.с. 16).

Відповідно до довідки №05-21/367 від 03 лютого 2020 року, виданої МКП «Управляюча Компанія «Господар Люкс», позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою позивач проживає разом із своєю донькою ОСОБА_3 , 2005 року народження (а.с. 19).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 40079762 за період з 20 березня 2013 року по 07 лютого 2020 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 становить 2 170 грн. 56 коп. (а.с. 26-28).

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п. 23 своєї постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 Сімейного кодексу України).

Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому за змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача та платника аліментів, також суд приймає до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, і те, що обов`язок утримувати неповнолітню дитину є обов`язком обох її батьків, тому приходить до висновку, що сума в розмірі 1 500 грн. 00 коп., буде обґрунтованою та законною.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

З огляду на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даною позовною заявою, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Крім того, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що нею були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 750 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Однак, позивачем на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу у розмірі 3 750 грн. 00 коп. не було надано належних та допустимих доказів, які підтверджували б факт здійснення оплати гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених останньою на професійну правничу допомогу, оскільки у матеріалах справи відсутні докази фактичного понесення вказаних витрат ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 137, 141, 178, 191, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 84, 141, 180, 182, 184, 192 СК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розмірів аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

У стягненні витрат понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у розмірі 3 750 грн. 00 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 03 листопада 2020 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк