Справа № 289/1176/20
Номер провадження 2/289/637/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.10.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Грабіною К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, мотивуючи вимоги тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . З 02 червня 2008 року за даною адресою зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , однак фактично з моменту реєстрації в житловому будинку відповідач не проживає, її особисті речі у домоволодінні відсутні. Відтак позивач вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування даним житловим будинком.

Отже, ОСОБА_1 просить захистити його право власності та усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подала.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 22 жовтня 1999 року серії АВЕ № 957327 (а.с. 8).

Дане свідоцтво зареєстроване в Житомирському ОДКП по технічній інвентаризації про що зроблено запис в реєстрову кадастрову книгу № 3 стр. 67, реєстр №722, реєстраційна справа № 881 від 03 листопада 1999 року (а.с.8 зворот).

Згідно Довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна №325 від 10.07.2020р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до адресної картки, у даному житловому будинку з 02.06.2008 року зареєстрована ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

З акту обстеження соціального стану складеним депутатом міської ради Василюк Т.В від 28.07.2020року слідує, що ОСОБА_2 у спірному житловому будинку не проживає з 2010 року. Місце проживання відповідача не відоме. Акт складено на підставі пояснень сусідів ОСОБА_3 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_3 (а.с. 10).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Позивач реалізував своє право на захист власного майна.

Відповідач не надала суду належних доказів поважності своєї відсутності у житловому будинку АДРЕСА_1 , чим не виконала вимоги ст. 83 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень. Судом таких доказів не встановлено при розгляді справи.

За правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 273, 280, 284, 289 ЦПК України, ст. 383, 386,391,405 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження/місце проживання: будинок АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місцезнаходження/місце проживання: будинок АДРЕСА_4 ) про втрату права користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Мельник