Провадження № 2/369/27/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах

неповнолітніх дітей ОСОБА_1 ,

ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання права реєстрації місця проживання малолітніх дітей без згоди власника житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить надати їй дозвіл на реєстрацію малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_5 .

В обґрунтування позову зазначає, що сторони з листопада 2003 року перебували у шлюбі, який розірвано 23 січня 2015 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем. Відповідач з моменту народження дітей і до теперішнього часу відмовляється зареєструвати своїх дітей за адресою: АДРЕСА_1 ,що є грубим порушенням прав і свобод дітей.

Позивач має намір зареєструвати дітей в даному будинку, але при неодноразовому зверненні до відповідача з проханням надати дозвіл та зареєструвати дітей в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач відмовився від її пропозиції.

Тому на підставі вищевказаного позивачка просить суд надати їй дозвіл на реєстрацію дітей по місцю проживання без згоди батька ОСОБА_5 .

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити.

Представник відповідача в в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, згідно поданого клопотання просили справу розглянути за відсутності їх представника.

Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року.

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей дочку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається з довідки Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району, Київської області від 15.01. 2020 року за №02-20/77 .

На підставі судового наказу від 15 листопада 2018 року з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт: НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач з 26 лютого 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач зареєстрований також за адресою: АДРЕСА_2 , з 14. 11. 1997 року.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дітей які не досягли 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого із батьків, на підставі постанови Кабінету Міністрів № 964 від 14.12.2016 року «Про правила зняття та реєстрацію».

Згідно довідки Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області №116 від 16.01.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею без реєстрації проживають: донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . За вищевказаною адресою також зареєстровані: відповідач ОСОБА_5 , 1976 року народження, з 14.11. 1997 року по даний час та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 04.09.2019 року по теперішній час.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

За ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Звертаючись до суду, позивач вказувала, що зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл зареєструвати дітей в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідач відмовився від її пропозиції.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач намагалася сповістити батька дітей про свій намір отримати на його згоду на реєстрацію місця проживання дітей.

Також у матеріалах справи адреса реєстрації позивачки та адреса, за якою вона просить зареєструвати дітей взагалі не співпадають, а саме позивачка у своєму позові просить зареєструвати дітей за адресою: АДРЕСА_1 , хоча фактично вона зареєстрована з колишнім чоловіком за іншою адресою: АДРЕСА_2 , що суперечить п. 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, яким визначено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Сторони, які є батьками неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не дійшли згоди щодо місця їх проживання, тому надання судом дозволу на зміну адреси реєстрації місця проживання дитини без дозволу другого з законних представників суперечитиме ст. 6 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», п. 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207.

Пункт 18 Правил реєстрації місця проживання крім іншого передбачає, що письмова згода другого з батьків не вимагається, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування.

Отже, законом визначено конкретний спосіб зміни реєстрації місця проживання дітей в разі наявності спору між батьками і відсутності згоди другого з батьків на таку зміну.

Однак позивачкою ОСОБА_2 позовних вимог про визначення місця проживання дітей разом із матір`ю заявлено не було. Позивач попередньо не зверталась за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Суду не надано письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини та батьків, що є обов`язковою умовою для вирішення судом спору щодо місця проживання дитини. Не надано доказів, що позивач намагалася сповістити батька дітей про свій намір отримати згоду на реєстрацію дітей. Крім того, в резолютивній частині позовних вимог зазначена не вірна адреса за якою позивачка просит зареєструвати дітей без згоди батька.

Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання права реєстрації місця проживання малолітніх дітей без згоди власника житлового приміщення, подано не в належний спосіб захисту права, передбачений законом, належні докази на підтвердження заявлених вимог суду не надані, відтак він не підлягає задоволенню.

Зазначені обставини не позбавляють ОСОБА_2 можливості подати позов про визначення місця проживання дітей, задоволення якого буде підставою для реєстрації місця проживання дітей за її адресою.

Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України .

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 200, 258, 354 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання права реєстрації місця проживання малолітніх дітей без згоди власника житлового приміщення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Дубас Т.В.