Постанова

Іменем України

20 жовтня 2020 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7628/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф.,

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

на рішення Печерського районного суду м. Києва

05 березня 2020 року

в складі судді Литвинової І.В.

у справі №757/61314/18-ц Печерського районного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент»

до Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO Limited), ОСОБА_2 ,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРІТІКО», Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 ,

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

та за позовом третьої особи ОСОБА_1 до

Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO Limited), ОСОБА_2

про витребування майна з чужого незаконного володіння, відновлення становища, що існувало до порушення права,

та позовом третьої особи Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до

Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO Limited), ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «БРІТІКО»,

про визнання права, скасування рішення, відновлення записів та звернення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Крістал Ессет Менеджмент" (далі - ТОВ "КУА " Крістал Ессет Менеджмент") звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO Limited), ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов мотивовано тим, що відповідачі є майновими поручителями за належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «БРІТІКО» (далі - ТОВ «БРІТІКО») своїх зобов'язань за договором поворотної процентної позики від 03.04.2017 № 30/17, укладеного між ТОВ "БРІТІКО" та ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент". За умовами договору іпотеки від 10.07.2018 ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент" виступає іпотекодержателем наступного майна: земельна ділянка (кадастровий номер: :82:130:0060), площею 0,0410 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка (кадастровий номер :82:130:0060), площею 0,0410 га, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що ТОВ "БРІТІКО" неналежним чином виконував свої зобов`язання у договірних відносинах, внаслідок чого розмір заборгованості за договором поворотної процентної позики, з урахуванням нарахованих відсотків та штрафу, становить 4 376 914,22 грн, просив звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 10.07.2018 на вищевказані земельні ділянки з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації - 3 731 336,82 грн шляхом продажу іпотекодержателем предмету іпотеки.

В подальшому ТОВ "КУА " Крістал Ессет Менеджмент" подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме способу виконання з продажу предмета іпотеки від імені іпотекодержателя на реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з ціною предмета іпотеки, що буде визначена при примусовому виконанні рішення суду на рівні не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмета спору, звернувся до суду з позовом до Компанії "Аджіндо Лімітед", ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову посилався на те, що йому на підставі Договору дарування жилого будинку від 29.04.2003 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0820 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастрвойи номер :82:130:0010 по АДРЕСА_1 ).

В забезпечення своїх кредитних зобов'язань передав дані житловий будинок та земельну ділянку в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" за іпотечним договором №02-10/3541 від 18.10.2008. А 25.09.2017 ПАТ "Укрсоцбанк", набувши право власності на підставі рішення суду, відчужив земельну ділянку ТОВ "БРІТІКО" за договорами купівлі-продажу від 10.04.2017. Відчуження нерухомого майна відбулося в період дії ухвали касаційного суду від 03.04.2017, якою зупинено виконання заочного рішення Печерського районного суду від 31.07.2013 про звернення стягнення на спірне нерухоме майно шляхом визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на таке майно. В подальшому постановою Верховного Суду від 13.06.2018 заочне рішення від 31.07.2013 скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначав, що з інформаційної довідки з державного реєстру нерухомого майна йому стало відомо, що 19.07.2018 приватним нотаріусом посвідчено договір про поділ майна в натурі, за умовами якого між ОСОБА_2 та Компанією "Аджіндо Лімітед" поділено земельну ділянку, загальною площею 0,0820 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :82:130:0010 по АДРЕСА_1 . Отже, на даний момент спірна земельна ділянка перебуває у спільній власності по 1/2 частці у Компанії "Аджіндо Лімітед" та ОСОБА_2 .

Також зазначив, що згідно інформаційної довідки від 19.09.2018 дана земельна ділянка перебуває у користуванні для забудови у ОСОБА_3 та в іпотеці у ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент", а право власності на будинок в реєстрі вже не обліковується.

Вважав, що оскільки майно з його власності вибуло на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасовано, то таке майно вибуло з його володіння всупереч волі. А оскільки першочергове право ПАТ "Укрсоцбанк" на відчуження майна було скасовано, то втрачають юридичну силу і подальші правочини і майно повинно бути повернуто власнику та звільнено від обтяжень.

За наведених обставин просив витребувати у Компанії "Аджіндо" та ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,0820 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :82:130:0010 по АДРЕСА_1 , яка була поділена на дві земельні ділянки по 0,0410 га з присвоєнням кадастрових номерів: :82:130:0060 та :82:130:0060; встановити становище, яке існувало до порушення щодо даної земельної ділянки шляхом визнання недійсним договору про поділ майна в натурі від 19.07.2018 та скасування державної реєстрації прав власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 28.12.2018 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :82:130:0060 та з кадастровим номером :82:130:0060.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовм ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент". Також ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року залучено ПАТ "Укрсоцбанк" до участі у справі в якості третьої особи.

В червні 2019 року Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - АТ "Укрсоцбанк"), правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", як особа, яка заявляє самостійні вимоги, звернулася до суду з позовом до Компанії "Аджіндо Лімітед", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати за АТ "Укрсоцбанк" право іпотекодержателя за іпотечним договором №02-10/3541 від 18.10.2007; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію зміни (вилучення) обтяжень - заборони на нерухоме майно та рішення реєстратора про державну реєстрацію зміни (вилучення обтяження) іпотеки; відновити записи шляхом перенесення до спеціальних розділів новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: про обтяження земельної ділянки, площею 0,0820 га, за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер обтяження: 5863821, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, зареєстровано 18.10.2007 приватним нотаріусом Кравченко І.В.) та про іпотеку нерухомого майна - земельної ділянки, площею 0,0820 га, за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер обтяження: 6089262, тип обтяження: іпотека, зареєстровано 23.11.2007 приватним нотаріусом Кравченко І.В.); в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "Альфа-Банк" в загальній сумі 329 324,88 Євро звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №02-10/3541 від 18.10.2007, а саме: земельну ділянку, площею 0,0820 га, кадастровий номер :82:130:0010 по АДРЕСА_1 , яка була поділена на дві земельні ділянки по 0,0410 га з присвоєнням кадастрових номерів: :82:130:0060 та :82:130:0060, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року замінено АТ "Укрсоцбанк" на його правонаступника АТ "Альфа-Банк".

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року позов ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент" задоволено у повному обсязі.

В задоволенні позовів третіх осіб, які заявили самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 та АТ "Альфа-Банк" відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині задоволених позовних вимог первісного позову та відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 , останній подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом взято до уваги, що Банк відчужив предмет іпотеки всупереч ухвали від 03.04.2017, якою було зупинено виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва.

Вказував, що дії відповідачів ТОВ «Брітіко» та ОСОБА_2 за позовом ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент», в тому числі розподіл належної ОСОБА_1 земельної ділянки були спрямовані на унеможливлення витребування останньої її фактичним власником. Таким чином, на думку скаржника, відчуження земельної ділянки відбулося поза волею та без відома ОСОБА_1 .

Вважав, що віндикаційний позов є належним способом захисту порушених прав, а висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для витребування майна із чужого незаконного володіння, через те, що спірна земельна ділянка була поділена на дві нові є помилковим, оскільки новоутворені земельні ділянки розташовані в межах земельної ділянки що належала ОСОБА_1 .

Зазначив, що висновки суду про те, що задоволення віндикаційного позову становитиме непропорційне втручання у право на мирне володіння майном спрямовані на захист прав відповідачів Компанії «АДЖІНДО ЛІМІТЕД» та ОСОБА_2 , хоча останні не заперечували проти заявлених позовних вимог ОСОБА_1 . Більш того, оскаржуваним рішенням покладено надмірний тягар на ОСОБА_1 , що становитиме непропорційне втручання у його право на мирне володіння майном.

Вважав, що посилання суду першої інстанції на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №522/14454/15-ц є помилковим, оскільки предмети спору у справі, що переглядалася Верховним Судом, та у даній не є тотожними.

Вказав також, що в порушення вимог процесуального законодавства, судом першої інстанції, на стадії розгляду справи по суті, до матеріалів справи було долучено заяву про уточнення способу виконання позову, подану ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент», та заяву про уточнення позовних вимог, подану АТ «Альфа-Банк».

За наведених обставин просив скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 05.03.2020 в частині задоволених позовних вимог ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент» та в частині відмовлених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент», а позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду АТ «Альфа-Банк» також подало апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено наступне.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , проте, обґрунтовуючи рішення, застосував висновки Верховного Суду, які не підлягали застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки вони не є тотожними, зокрема за суб`єктним складом та різними обставинами справи. Вважав, що за таких обставин мотивувальна частина оскаржуваного рішення підлягає зміні судом апеляційної інстанції.

Також вказав, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про визнання недійсним договору про поділ земельної ділянки та про скасування державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо новоутворених земельних ділянок не є ефективними та належними способами захисту порушених прав, оскільки вони заявлені разом з вимогою про витребування первинної земельної ділянки.

Зазначив, що рішення суду про витребування нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, тобто на те майно, яке як об`єкт цивільних прав є зареєстрованим на час витребування, а не те яким воно було до поділу.

З огляду на те, що, витребовувана ОСОБА_1 земельна ділянка як об`єкт цивільних прав припинила своє існування в результаті її поділу на дві інші земельні ділянки, вимога про витребування яких ОСОБА_1 не заявлялась, скаржник вважає, що це також є підставою для зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення за позовом ОСОБА_1 .

Також, як на підставу зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції щодо позову ОСОБА_1 , посилався на недобросовісну поведінку ОСОБА_1 . Вважав, що належним способом захисту прав ОСОБА_1 є поворот виконання заочного рішення у справі №757/14247/13-ц, однак боржник, з огляду на наявність записів про обтяження арештом усього нерухомого майна, подав окремий позов, що свідчить про його намір не допустити обтяження іпотечного майна та унеможливити звернення стягнення на таке майно.

Щодо відмови у задоволенні позову Банку, вказував, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що з огляду на реалізацію предмета іпотеки Банком в силу ст. 17 Закону України «Про іпотеку» остання припинилась та може бути відновлена лише за умови відновлення права власності ОСОБА_1 .

Вважав, що такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи, та зроблені судом з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того, на думку скаржника, припинення іпотеки з підстави реалізації предмета іпотеки можливе виключно тоді, коли така реалізація здійснюється відповідно до Закону України «Про іпотеку», в той час як Банк за договором купівлі-продажу реалізував таке майно як своє власне на підставі заочного рішення суду, як правовстановлюючого документа. При цьому, жодної з підстав, визначених ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», для припинення іпотеки немає, оскільки основне зобов`язання ОСОБА_1 перед банком не виконано, строк дії іпотеки не закінчився, іпотека недійсною не визнавалася.

Враховуючи наявність преюдиції щодо факту невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, скаржник вважав, що суд першої інстанції не мав правових підстав для відмови у задоволенні позову АТ «Альфа-Банк», оскільки із скасуванням заочного рішення, саме процедура звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є ефективним та реальним способом захисту прав Банку як кредитора ОСОБА_1 .

За наведених обставин просив змінити мотивувальну частину рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.03.2020 в частині підстав відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 , змінивши на підстави, вказані в апеляційній скарзі, а резолютивну частину рішення щодо позову ОСОБА_1 залишити без змін.

Скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог АТ "Альфа-Банк" та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Заперечуючи проти апеляційних скарг, позивач ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент" подав відзиви, в яких посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а наведені в апеляційних скаргах доводи є безпідставними, просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу АТ "Альфа-Банк", в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду в частині відмови Банку у задоволенні позову залишити без змін.

Інші учасники справи своїм правом подання відзиву на апеляційні скарги не скористалися.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив задовольнити з підстав, наведених в ній. В задоволенні апеляційної скарги АТ "Альфа-Банк" просив відмовити.

Представник АТ "Альфа-Банк" - Галас П.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу Банку підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній, а в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 просив відмовити.

Представник позивача ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент" - Скрипник С.В. в судовому засіданні проти задоволення апеляційних скарг заперечував, просив відмовити в їх задоволенні, а рішення суду просив залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач Компанія "Аджіндо Лімітед" (AGINDO Limited) та третя особа ТОВ "БРІТІКО", належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення за позовом ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент", суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно договору дарування житлового будинку від 29.04.2003 ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В даному договорі міститься реєстраційний напис на правовстановлювальному документі, записаному у реєстрову книгу №д-209-127 за реєстровим №12044 від 07.05.2003, відповідно до якого житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. (т. 1, а.с. 130-131).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №149923, виданого ОСОБА_1 05.03.2004, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02-7-00292 та плану меж земельної ділянки, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0820 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Київської міської ради від 25.09.2003 №24/898 (т. 1, а.с. 132-133).

18 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР "Укрсоцбанк", банк) та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/4439, за умовами якого ОСОБА_1 надано грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Кредит надано окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 624 000,00 євро, зі сплатою 11,5% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 17.10.2022, включно (т. 2, а.с. 109-114).

В цей же день - 18.10.2007 в якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним вище кредитним договором АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №02-10/3541, за реєстровим №4889. За умовами даного договору ОСОБА_1 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1) житловий будинок з надвірними спорудами, що складається з житлового будинку, позначеного на плані літерою «А», загальною площею 75,3 кв. м., житловою площею 33,0 кв. м., сараю-гаражу, що позначена на плані літерою «Б», сараю, що позначена на плані літерою «В», вбиральні, що позначена на плані літерою «Г», вбиральні, що позначена на плані літерою «Д», споруджень, що позначені на плані № 1-5, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 29.04.2003, зареєстрованого в реєстрі за номером 5-2274, реєстраційний напис від 07.05.2003 за реєстровим номером 12044; 2) земельну ділянку, загальною площею 0,0820 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :82:130:0010, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Державного акта про право приватної власності на землю серії КВ №149923 виданого Київським міським головою 05.03.20014, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02-7-00292 (т. 2, а.с. 123-126).

З витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.10.2007 вбачається, що 18.10.2007 внесено реєстраційний запис за №5863821, щодо обтяження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0010, власником якої є ОСОБА_1 . Тип обтяження: заборона на нерухоме майно, та підстава - іпотечний договір, 4089, 18.10.2007, Кравченко І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (т. 2, а.с. 129).

Згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 23.11.2007, 23.11.2007 внесено реєстраційний запис за №6089626, щодо обтяження будинку, АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, площею 0,0820 га, АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0010. Боржник ОСОБА_1 , розмір основного зобов`язання 624000,00 доларів США, строк виконання зобов`язання 17.10.2022. Підстава обтяження - іпотечний договір, 4089, 18.10.2007, Кравченко І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (т. 2, а.с. 130).

08 грудня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №10-29/4439 від 18.10.2007, якою зменшено максимальний ліміт заборгованості до 578 929,00 з наступним зниженням максимального ліміту заборгованості починаючи з 10.07.2009, кожного 10 числа місяця ліміт заборгованості зменшується на 3 618,00 євро (т. 2, а.с. 115).

29 травня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір б/н про внесення змін до договору кредиту №10-29/4439 від 18.10.2007, яким змінено порядок погашення процентів, а саме: «сплата процентів, що були нараховані та прострочені за користування кредитними коштами в період з 01.10.2008 по 31.05.2009 у розмірі 46 306,69 євро, здійснюється в термін до 10.08.2009 включно» (т. 2, а.с. 116).

22 червня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №б/н про внесення змін до кредитного договору №10-29/4439 від 18.10.2007, якою скасовано дію попередньої додаткової угоди б/н від 29.05.2009 (т. 2, а.с. 117).

24 червня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №3 про внесення змін до кредитного договору №10-29/4439 від 18.10.2007, якою збільшено кредитний ліміт до 631 568,27 євро, встановлено кінцевий термін погашення заборгованості до 17.10.2027 та змінено графік погашення кредитної заборгованості (т. 2, а.с. 120-122).

24 червня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін №1 до іпотечного договору №02-10/3541 від 18.10.2007, за реєстровим №4889, яким встановлено кредитний ліміт в розмірі 631 568,27 євро, встановлено кінцевий термін погашення заборгованості до 17.10.2027 та змінено графік погашення кредитної заборгованості (т. 2, а.с. 127-128).

04 квітня 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк», яке є правонаступником АКБ СР "Укрсоцбанк", направив вимогу ОСОБА_1 , в якій зазначив про необхідність не пізніше 30 днів з дня отримання даного повідомлення виконати порушене зобов`язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/4439 від 18.10.2007 щодо сплати грошових коштів у сумі 968 949,25 євро, або передати у власність ПАТ «Укрсоцбанк» предмет іпотеки шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (т. 2, а.с. 68, 136-137).

Також, 04 квітня 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» направив вимогу ОСОБА_1 , в якій вимагав не пізніше 30 днів з дня отримання даного повідомлення виконати порушене зобов`язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/4028 від 16.08.2007 щодо сплати грошових коштів у сумі 2 466 814,00 доларів США, або передати у власність ПАТ «Укрсоцбанк» предмет іпотеки шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (т. 2, а.с. 132).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2014, індексний номер 18876075, земельна ділянка, площею 0,082, за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :82:130:0010 належить ПАТ «Укрсоцбанк» на праві приватної власності на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2013 по справі №757/14247/13-ц (т. 2, а.с. 63, 140).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2014, індексний номер 18874888, житловий будинок, літ. А, загальною площею 75,3 кв. м., житлова площа 33 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , належить ПАТ «Укрсоцбанк» на праві приватної власності на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2013 по справі №757/14247/13-ц (т. 2, а.с. 64, 139).

20 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» із заявою про повернення іпотечного майна, переданого в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та реструктуризацію кредиту (т. 3, а.с. 59).

03 квітня 2017 року між ТОВ «Брітіко» та ТОВ «Компанія з управління Активами «Крістал Ессет Менеджмент» укладено договір процентної поворотної позики №30/17, за умовами якого ТОВ «Брітіко» отримало процентну поворотну позику у розмірі 16 968 000,00 грн зі строком повернення до 03.04.2018 (т. 1, а.с. 10).

10 квітня 2017 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Брітіко» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за №674, та акт прийому-передачі за яким ТОВ «Брітіко» придбав земельну ділянку, площею 0,082 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :82:130:0010, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.4 даного договору відчужувана земельна ділянка належала ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2013 року у справі №757/14247/13-ц (т. 2, а.с. 48-50, 51). Державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Сохнич К.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34713476, яким проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на земельну ділянку з реєстраційним номером 00, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0010 за ТОВ «Брітіко» (т. 2, а.с. 52).

Також, 10.04.2017 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Брітіко» укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за №673 та акт прийому-передачі за яким ТОВ «Брітіко» придбав житловий будинок, літ. А, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.4 даного договору відчужуваний будинок належав ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2013 року у справі №757/14247/13-ц (т. 2, а.с. 53-55, 56). Цим же державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34713267, яким проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на житловий будинок з реєстраційним номером 00, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «Брітіко» (т. 2, а.с. 57).

Відповідно до договору №16/02-18/2 про надання земельної ділянки в користування для забудови (суперфіцій) від 16.02.2018 та акту приймання передачі, ТОВ «Брітіко» передав ОСОБА_3 в суперфіцій земельну ділянку, площею 0,0820 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :82:130:0010, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 строком до 31.12.2019 (т. 2, а.с. 4-7 на звороті)

27 лютого 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Нациною М.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №39901136, яким проведено державну реєстрацію іншого речового права, права забудови земельної ділянки (суперфіцій) на земельну ділянку з реєстраційним номером 00, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0010 за ОСОБА_3 (т., 2 а.с. 236).

Додатковим договором від 02.04.2018 до договору процентної поворотної позики № 30/17 від 03.04.2017 внесено зміни, зокрема строк повернення продовжено до 01.08.2018 (т. 1, а.с. 11).

В забезпечення виконання зобов`язань за договором процентної поворотної позики №30/17 від 03.04.2017 між ТОВ «Брітіко» та ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент» 10.07.2018 було укладено договір іпотеки, за яким ТОВ «Брітіко» передало в іпотеку земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0010 з оцінкою в 7 462 673,63 грн (т. 1, а.с. 14-16).

12 липня 2018 року ТОВ «Брітіко» продало вищезазначену земельну ділянку в рівних частках по Ѕ Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та фізичній особі ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу (т. 1, а.с. 27-28).

В цей же день - 12.07.2018 державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Сохнич К.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42034995, яким проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/2 на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0010 за ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 46).

Також, 12.07.2018 державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Сохнич К.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42035209, яким проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/2 на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0010 за компанією «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) (т. 2, а.с. 47).

Відповідно до договору поруки №12/07-18 від 12.07.2018 укладеного між ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» компанією «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та ОСОБА_2 останні субсидіарно поручилися за виконання ТОВ «Брітіко» зобов`язань за договором процентної поворотної позики №30/17 від 03.04.2017 (т. 1 а.с. 12-13).

12.07.2018 компанія «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та ОСОБА_2 (далі - іпотекодавці) передали в іпотеку ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент» (далі - іпотекодержатель) належну їм на праві спільної часткової власності земельну ділянку, площею 0,0820 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0010 за договором про внесення змін до договору іпотеки від 10.07.2018 (т. 1, а.с. 18-20).

Заявою від 19.07.2018, зареєстрованою у реєстрі за №1365 ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» надала згоду Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та ОСОБА_2 , як іпотекодавцям, на поділ в натурі предмету іпотеки (т. 2, а.с. 3 на звороті).

Відповідно до договору про поділ майна в натурі від 19.07.2018, укладеного між ОСОБА_2 та Компанією «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED), останні розподілили належну їм на праві власності по Ѕ частці кожному земельну ділянку, площею 0,082 га, з кадастровим номером :82:130:0010 по 0,410 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_2 та Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED), згідно з планом поділу земельної ділянки (т. 1, а.с. 31-32).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що дії відповідачів Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та ОСОБА_2 щодо розподілу земельної ділянки, яка раніше належала ОСОБА_1 , спрямовані на унеможливлення витребування її фактичним власником такої земельної ділянки, оскільки такі доводи є лише припущеннями скаржника. А згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також відхиляються колегією суддів і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що земельна ділянка, яка згідно договору про поділ майна в натурі від 19.07.2018 розподілена між відповідачами за первісним позовом, вибула з власності поза волею та без відома ОСОБА_1 , оскільки матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка, площею 0,0820 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0010, яка в подальшому розподілена між Компанією «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та ОСОБА_2 , вибула із власності ОСОБА_1 на підставі судового рішення.

16 жовтня 2018 року заявою, зареєстрованою в реєстрі за №2000, ОСОБА_3 надав згоду ОСОБА_2 та Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED), як новим власникам земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на поділ даної земельної ділянки (т. 2, а.с. 9 на звороті).

15 листопада 2018 року Компанія «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) подала до ГУ Держгеокадастру м. Києва заяву, реєстраційний номер 97-14187/34-18, та заяву, реєстраційний номер 3В-018, про державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,041 га, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 11, 16).

Іпотекодавець ОСОБА_2 також 15.11.2018 подав до ГУ Держгеокадастру м. Києва заяву, реєстраційний номер 97-14186/34-18, та заяву, реєстраційний номер 3В-018, про державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,041 га, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 25, 29).

Державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру в м. Києві 22.11.2018 на підставі заяви Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED №3В-018 та технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, відкрито поземельну книгу та внесено відомості (здійснено реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :82:130:0060 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0410 га; вид використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т. 2, а.с. 17-24).

22 листопада 2018 року державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру в м. Києві на підставі заяви ОСОБА_2 від 15.11.2018 № 3В-018 та технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, відкрито поземельну книгу та внесено відомості (здійснено реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :82:130:0061 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0410 га; вид використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т. 2, а.с. 30-37).

28 листопада 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Сохнич К.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44306601, яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0060 за компанією «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) (т. 2, а.с. 42).

28 листопада 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Сохнич К.М прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44296238, яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :82:130:0061 за ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 43).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.11.2018 земельна ділянка, площею 0,041, за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером та :82:130:0061 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності (т. 1, а.с. 33).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.11.2018 земельна ділянка, площею 0,041, за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером та :82:130:0060 належить компанією «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) на праві приватної власності (т. 1, а.с. 34).

За договором від 04.12.2018 про внесення змін до договору іпотеки від 10.07.2018 іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю належні їм на праві власності земельні ділянки по 0,410 га із оцінкою в 7 462 673,63 грн (по 3 731 336,82 грн кожна) (т. 1, а.с. 21-22).

06 серпня 2018 року ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» звернувся до ТОВ «Брітіко» з вимогою про усунення порушень №06/08-18 щодо виконання зобов`язань за договором процентної поворотної позики №30/17 від 03.04.2017 (т. 1 а.с. 35).

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.04.2017 по 06.08.2018 між ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ТОВ «Брітіко» за договором №30/17 від 03.04.2017 заборгованість ТОВ «Брітіко» складала 9 490 883, 42 грн та відсотки у розмірі 122 883,22 грн (т. 1, а.с. 36).

Отже, наявними у справі доказами підтверджується факт невиконання відповідачами за первісним позовом своїх зобов'язань у договірних відносинах.

02 листопада 2018 року ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» звернувся до ОСОБА_2 та Компанія «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED), як майнових поручителів, з вимогою про усунення порушень №02/11-18/1 та №02/11-18/2 щодо виконання зобов`язань за договором процентної поворотної позики №30/17 від 03.04.2017, вказавши що ТОВ «Брітіко» сплатило грошові кошти в сумі 7 462 000,00 грн; вимагали повернути 1 906 000,00 грн та нараховані відсотки у сумі 122 883,42 грн, а також штраф у розмірі 2 342 000,000 грн (т. 1, а.с. 37-38).

Листом від 19.11.2018 Компанія «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) повідомила про неможливість сплатити боргу ТОВ «Брітіко», але водночас визнала зобов`язання за договором поруки №12/07-18 від 12.07.2018 та право ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» звернути стягнення на майно за договором іпотеки від 10.07.2018 зі змінами від 12.07.2018 (т. 1 а.с. 39).

В матеріалах справи відсутні докази на спростування розміру заборгованості ТОВ "БРІТІКО" за договором процентної поворотної позики №30/17 від 03.04.2017 перед ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент", а саме в сумі 1 906 000,00 грн, нараховані відсотки у сумі 122 883,42 грн, а також штраф у розмірі 2 342 000,000 грн.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, належним чином оцінивши докази, надані сторонами, застосувавши положення ст. 33, 38, 39 Закону України "Про іпотеку", суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення права ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент", як іпотекодержателя, а тому наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, площею 0,0410 га, (кадастровий номер::82:130:0060), за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві власності Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED), та земельну ділянку, площею 0,0410 га, (кадастровий номер::82:130:0061), за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що в порушення норм процесуального закону на стадії розгляду справи по суті судом прийнято заяву позивача ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент" про уточнення способу виконання позову.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, за приписами ч. 2 ст. 49 ЦПК України під час розгляду справи по суті позивач не наділений правом уточнювати позовні вимоги, зокрема збільшувати або зменшувати розмір заявлених вимог.

Водночас, положення процесуального закону не містять заборони щодо уточнення способу виконання. А як вбачається із заяви, поданої ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент", останній уточнив вимоги в частині способу виконання, а саме просив змінити спосіб виконання з продажу предмета іпотеки від імені іпотекодержателя на реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, що не заборонено процесуальним законом та узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладених в постановах від 23.05.2018 по справі №509/667/15-ц та від 18.04.2019 по справі №904/6480/16.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що судом допущено порушення норм процесуального права та безпідставно, на думку ОСОБА_1 , враховано уточнення позовних вимог під час розгляду справи по суті.

Інших доводів щодо незгоди з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент" апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить. В апеляційній скарзі АТ "Альфа-Банк" взагалі відсутні доводи щодо незгоди з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент".

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим та мотивованим висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовної заяви ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент".

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Як вже зазначалось вище, між ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 18.10.2007 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії. В цей же день - 18.10.2007 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, за яким було передано в іпотеку нерухоме майно, в тому числі земельну ділянку, загальною площею 0,0820 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :82:130:0010, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором в останнього виникла заборгованість.

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2013, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2017 залишено без змін, задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем права власності на такий предмет іпотеки (т. 1, а.с. 134-138).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.04.2017 зупинено виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2013 та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2017 (т. 1, а.с. 100-101).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2017 залишено без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2013 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2017.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом тієї обставини, що всупереч ухвали касаційного суду від 03.04.2017 про зупинення виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2013 Банком відчужено ТОВ "БРІТІКО" земельну ділянку колегія суддів не приймає до уваги, оскільки станом на дату постановлення касаційним судом ухвали, якою зупинено дію судового рішення, право власності на земельну ділянку вже було зареєстровано за ПАТ "Укрсоцбанк", що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2014, індексний номер 18876075, земельна ділянка, площею 0,082, за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :82:130:0010.

Отже, на момент постановлення касаційним судом ухвали про зупинення виконання рішення Печерського районного суду від 31.07.2013 таке рішення вже було виконано. В подальшому, Банк як власник нерухомого майна, відчужив таке майно третій особі, в даному випадку ТОВ "БРІТІКО".

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відчуження Банком земельної ділянки 13, з кадастровим номером :82:130:0010, під час перегляду справи касаційним судом не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З матеріалів справи також вбачається, що постановою Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №757/14247/13-ц Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2013 заочне рішення після його виконання, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2017 та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2017 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності (т. 1, а.с. 88-99).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №98363026 від 25.09.2017, 15:23:29, власником земельної ділянки, площею 0,0820 га, за адресою: АДРЕСА_1 є ТОВ «Брітіко» на підставі договору купівлі-продажу №674 від 10.04.2017, номер запису про право власності 19907049. Згідно цієї ж Інформаційної довідки ТОВ «Брітіко» є власником житлового будинку загальною площею 75,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №673 від 10.04.2017, номер запису про право власності 19906862 (т. 1, а.с. 85-87).

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2018 ТОВ "БРІТІКО" відчужило спірну земельну ділянку у рівних долях Компанії«Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та ОСОБА_2

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №138271460 від 19.09.2018 11:09:22 земельна ділянка з кадастровим номером :82:130:0010, площею 0,082 га, за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності по Ѕ Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та ОСОБА_2 . Також з даної довідки вбачається, що дана земельна ділянка перебуває у користуванні для забудови (суперфіцій) у ОСОБА_3 , суперфіціар - ТОВ «Брітіко», на підставі договору про надання земельної ділянки в користування для забудови (суперфіцій) від 16.02.2018 №16/02-18/2 та в іпотеці у ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» (т. 1, а.с. 81-84).

Наведені обставини свідчать, що спірна земельна ділянка, яку просить витребувати ОСОБА_1 , неодноразово була відчужена після набуття даної земельної ділянки у власність Банком.

Звертаючись до суду позовом на підставі частини першої статті 388 ЦК України, ОСОБА_1 просив витребувати від Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та ОСОБА_2 спірну земельну ділянку, оскільки це майно вибуло з володіння поза його волею.

Відповідно до статей 12, 15, 16, 20 ЦК України особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно зі статтями 319, 321, 658 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Отже, якщо відчуження майна мало місце два і більше разів після укладення правочину, який в подальшому визнано недійсним, таке майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, як від добросовісного набувача шляхом подання віндикаційного позову на підставі частини першої статті 388 ЦК України.

Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що правочини, на підставі яких було відчужено спірну земельну ділянку у визначеному законом порядку визнано недійсними. А звертаючись до суду з позовом та заявляючи вимоги про витребування земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України, ОСОБА_1 не заявляв вимог про визнання недійсними правочинів на підставі яких земельну ділянку було відчужено.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки.

До того ж, судом правильно зазначено в рішення, що задоволення віндикаційного позову ОСОБА_1 та витребування земельної ділянки із володіння становитиме непропорційне втручання у право на мирне володіння майном дійсним власником такого майна, оскільки позивачем не доведено, що таке втручання не порушить справедливого балансу інтересів, а саме: позитивні наслідки вилучення спірного майна для захисту ОСОБА_1 є більш важливими, ніж дотримання права Компанії «Аджіндо Лімітед» (AGINDO LIMITED) та ОСОБА_2 , які законним шляхом за відповідну плату добросовісно набули у власність майно.

Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний і надмірний тягар. Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку з бездіяльністю влади в межах процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайству при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Факт незаконного відчуження та допущення продажу майна не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача, проте, вочевидь, є підставою для виникнення обов`язку в органів місцевого самоврядування здійснити все необхідне, щоб відшкодувати збитки, завдані таким відчуженням.

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що задоволення віндикаційного позову ОСОБА_1 і витребування у відповідачів як добросовісних набувачів спірної земельної ділянки призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що оскаржуваним судовим рішення покладено надмірний тягар на ОСОБА_1 , що, на думку останнього, становитиме непропорційне втручання у його право на мирне володіння майном, оскільки ОСОБА_1 передав спірну земельну ділянку в іпотеку Банку і зобов'язання перед Банком ОСОБА_1 не виконані.

Доводи апеляційної скарги, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для витребування земельної ділянки через те, що остання була поділена на дві ділянки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки мотивувальна частина рішення суду не містить такого висновку.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_1 та АТ "Альфа-Банк", що суд безпідставно здійснив посилання на постанову Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №522/14454/15-ц, оскільки правовідносини у справі, яка переглядалася судом касаційної інстанції, та у даній справі не є тотожними. Однак, посилання суду на дану правову позицію не призвело до неправильного вирішення спору, зокрема за позовними вимогами ОСОБА_1 , а відтак і не може бути підставою для скасування рішення з цих підстав. А також не може бути підставою для зміни мотивувальної частини рішення суду щодо вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , як вказує у своїй апеляційній скарзі АТ "Альфа-Банк".

Оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги про витребування майна, то і правомірно відмовив в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 , які є похідними.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з вимогами про поворот виконання заочного рішення у справі №757/14247/13-ц ОСОБА_1 не звертася.

З наведеного слідує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову АТ "Альфа-Банк", з огляду на таке.

Як вже зазначалось вище, на земельну ділянку, яка була предметом іпотечного договору, укладеного між АТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 , Банк в порядку виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки набув право власності на таку земельну ділянку.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ "Альфа-Банк" - Галас П.В. пояснив, що від реалізації земельної ділянки Банк отримав грошові кошти.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека припиняється у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Отже, як правильно зазначив суд в своєму рішенні, іпотека на підставі договору, укладеного між АТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 , є припиненою, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог АТ "Альфа-Банк".

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі задоволення вимог ОСОБА_1 щодо прав на предмет іпотеки підлягають визнанню також і права АТ "Альфа-Банк" про обтяження цього майна іпотекою. Відповідно, АТ "Альфа-Банк" матиме право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки, а первісний позивач у даній справі матиме право пред`явити вимоги про витребування цього майна у Банку або відшкодування збитків, оскільки предмет іпотеки був відчужений шляхом продажу Банком.

В свою чергу, задоволення позовних вимог Банку призведе до того, що покупці земельної ділянки змушені будуть звертатися до АТ "Альфа-Банк" з вимогами про витребування майна або про відшкодування збитків (сплачених коштів за земельну ділянку).

Отже, задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та АТ "Альфа-Банк" не змінить правову природу відносин сторін щодо існування боргу, забезпеченого іпотекою, та права банку звернути стягнення на це майно, як і не змінить права ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент" вимагати передати таке майно або відшкодувати збитки. Натомість, такі дії передбачатимуть звернення ТОВ "КУА "Крістал Ессет Менеджмент" до суду з окремим позовом, обґрунтованим тими ж обставинами і доказами, що і в цій справі. Тобто, необхідність таких додаткових судових процесів для захисту прав позивача суперечитиме вимозі щодо ефективності способу заходу, застосованого судом.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 05.06.2018 по справі №338/180/17 вказувала на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи спричиненим цими діяннями наслідкам. Ефективний спосіб захисту виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не призводить до необхідності повторного звернення до суду, оскільки мета захисту досягається за допомогою примусового виконання судового рішення, в якому він передбачений (постанови Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №906/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі №916/3156/17).

Так само, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Таким чином, задоволення позовних вимог первісного позивача у даній справі дозволяє найбільш ефективно захистити порушені права та виключатиме додаткові судові процеси із формальних причин, які будуть необхідними у разі задоволення вимог ОСОБА_1 та АТ "Альфа-Банк".

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні позовів третіх осіб, які заявили самостійні вимоги. Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарг без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 27 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай