Справа № 243/1102/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря Колесник О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Лиман, в порядку загального позовного провадження за відсутності сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів, повернення сплачених аліментів,

В С Т А Н О В И В:

18.08.2020 року зі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на підставі ухвали судді від 17.04.2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів, повернення сплачених аліментів. Позивачобґрунтовує свої вимоги тим, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з липня 2008 року по 12.08.2015 року. Від шлюбу подружжя має двох дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Діти залишилися проживати з відповідачкою. За рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 14.09.2015 року у справі № 236/2922/15-ц, з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.09.2015 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час син ОСОБА_5 навчається у Донецькому вищому училищі та знаходиться на державному забезпеченні, а донька ОСОБА_6 з 24.12.2019 року проживає разом з позивачем. Оскільки донька проживає разом з ним, позивач просить суд стягнути аліменти з відповідачки на утримання спільної дитини доньки ОСОБА_6 у розмірі ј частини її доходу(заробітку), змінити розмір стягуємих з нього аліментів з 1/3 до 1/6 частини усіх видів його доходу(заробітку) на утримання сина ОСОБА_5 , та повернути сплачені ним аліменти на користь відповідачки на утримання дітей з 24.12.2019 року(а.с.1).

Позивач ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в підготовчому засіданні не прибув, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти розгляду справи у підготовчому засіданні (а.с.40).

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в підготовчому засіданні не прибула, позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, не заперечувала проти розгляду справи у підготовчому засіданні, про що суду надала відповідну заяву (а.с.37).

Виходячи з наведеного, а також з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2008 року позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-4,7-8).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано(а.с.7-8).

За рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 14.09.2015 року у справі № 236/2922/15-ц, з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.09.2015 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-6).

Позивач зазначає, що донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 06.02.2020 року проживає з ним і знаходиться на його утриманні, вказаний факт відповідачем не заперечується.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачем та фактично знаходиться на його утриманні, але позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки на користь відповідача.

Відповідно до ст. 192 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача його матеріальний та сімейний стан змінився, донька проживає разом з ним, він як батько піклується про неї, утримує матеріально.

Статтею 183 СК України визначено, що аліменти на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів.

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку на дитину щомісячно, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також необхідності стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј всіх видів заробітку(доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Щодо позовних вимог позивача про повернення сплачених ним аліменти на користь відповідачки на утримання дітей з 24.12.2019 року, суд враховує наступне.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 12 15 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно.

Таким чином позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст..ст.ю 4,7,10,12,76,77, 258, 259, 263, 280-281 ЦПК України, ст..ст. 150,180, 181, 182, 184, 192 СК України, Постановою Пленуми Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд ,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів, повернення сплачених аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів, на підставі рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 14.09.2015 року у справі № 236/2922/15-ц, з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Магнітогорськ, Челябінської області, ІНН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.09.2015 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Магнітогорськ, Челябінської області, ІНН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дня набрання судовим рішенням у справі № 243/1102/20 законної сили.

Зменшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Магнітогорськ, Челябінської області, ІНН НОМЕР_1 ) на підставі рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 14.09.2015 року у справі № 236/2922/15-ц, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ), на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання судовим рішенням у справі № 243/1102/20 законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Магнітогорськ, Челябінської області, ІНН НОМЕР_1 ) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј всіх видів заробітку(доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовити у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення складений 28.10.2020 року.

Суддя-