У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва

у складі: головуючої-судді Таран Н.Г.

за участю секретаря - Раєвського П.А.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, про примусове проникнення до житла боржника,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д.В. звернувся до суду з поданням про надання дозволу йому та іншим особам, які приймають участь у проведенні виконавчих дій, примусово проникнути до житла боржника - ОСОБА_1 - кв. АДРЕСА_1 .

Зі змісту подання та документів, що додаються до нього вбачається, що на виконанні у приватного виконавця знаходиться відкрите виконавче провадження № 57372458 з виконання виконавчого напису № 19051, виданого приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» грошових коштів у розмірі 96034,66 доларів США.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57372458 від 08.10.2018 року. Зазначеною постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Постанову було надіслано боржнику 09.10.2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою, вказаною у виконавчому документі. Лист із постановою було повернуто Укрпоштою 10.11.2018 року, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Боржник вважається належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відповідно до приписів статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий напис на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

23.11.2018 року приватним виконавцем було надіслано виклик з вимогою з`явитися 30.11.2018 року о 09:00 год. до офісу приватного виконавця, щодо сплати боргу та надання підтверджуючих документів про сплату.

Згідно з актом приватного виконавця від 30.11.2018 року боржник до офісу приватного виконавця не з`явився про поважні причини неявки не повідомив.

23.11.2018 року боржнику було надіслано вимогу №2721 щодо присутності при проведені перевірки майнового стану та здійснення опису майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови про опис та арешт майна від 28.11.2018 року у присутності понятих, у вищезазначений час доступ до квартири надано не було, на вимогу двері відчинено не було. Опис майна здійснювався без входу в приміщення.

30.11.2018 року до офісу приватного виконавця надійшло клопотання про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

В зв`язку з неможливістю потрапити в середину квартири, а також відсутністю технічної документації, проведення оцінки не відбувалося.

У відповідь на запит КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» надала копію поверхневого плану на кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимоги боржника було зобов`язано бути присутнім, надати наявне майно для здійснення опису та надати доступ до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , для перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій з 07.00 до 07.30 год. 07.08.2020 року.

Згідно з актом приватного виконавця від 07.08.2020 року відповідно до вимоги №1305, у присутності понятих, з 07.00 до 07.30 год., за вказаною адресою, у вказаний час, двері ніхто не відчинив доступу до приміщення надано не було, рухомого майна боржника на яке можливо звернути стягнення виявити не вдалося. Разом з тим, в ході розмови з вахтером будинку, було встановлено що боржник проживає у вказаній квартирі та кожен ранок вигулює собаку. Таким чином, в результаті здійснення виконавчих дій, майна боржника, на яке можливе звернення стягнення не виявлено. Відповідно, боржником не виконано вимоги приватного виконавця, що свідчить про свідоме ухилення ним від виконання виконавчого напису та вимог приватного виконавця. Отже, незважаючи на вихід за місцем проживання боржника, виконавцю неможливо здійснити перевірку майнового стану боржника, виявити інше майно та кошти, що належать боржникові, та на які можливо звернути стягнення, з причин незалежних від приватного виконавця. Примусове проникнення до житла боржника, залишається єдиним можливим заходом забезпечення виконання виконавчого напису, встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та коштів, що належать боржникові. Зважаючи, що квартира АДРЕСА_1 - належить боржнику на праві власності, відповідно до відомостей виконавчого провадження, наявні обґрунтовані підстави вважати, що в даному будинку знаходиться майно та (або) кошти боржника, на які можливо звернути стягнення, а також, в разі подальшого звернення стягнення на зазначений об`єкт нерухомого майна, для об`єктивної оцінки вартості при примусовій реалізації, необхідно забезпечити доступ приватного виконавця до зазначеного житла.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д.В. не з`явився, про день і час слухання справи був належним чином повідомлений. На адрес суду направив заяву про можливість розгляду справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні подання з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. знаходиться відкрите виконавче провадження № 57372458 з виконання виконавчого напису № 19051, виданого приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» грошових коштів у розмірі 96034,66 доларів США.

Приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57372458 від 08.10.2018 року.

Зазначеною постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постанову було надіслано боржнику 09.10.2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою, вказаною у виконавчому документі.

Лист із постановою було повернуто Укрпоштою 10.11.2018 року, у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України (№ від 09.10.2018 року) інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відсутня.

Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України (№ від 09.10.2018 року), інформацію про боржника, як особу, що отримує пенсію не знайдено.

Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України (№ від 10.10.2018 року) інформація про джерела отримання доходів боржником відсутня.

Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями (№ від 09.10.2018 року) встановлено, що боржник не має відкритих рахунків в фінансових установах.

14.10.2018 року приватним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника. Разом з тим, відповідно до заяви стягувача, було накладено арешт на транспортні засоби боржника, а саме: MERCEDES-BENZ S500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та PORSCHE CAYENNE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 .

Постановою від 14.10.2018 року вищезазначені транспортні засоби було оголошено в розшук.

Регіональним сервісним центром МВС України (вих. №31/26-21018 від 26.10.2018 року) було повідомлено, про те що транспортні засоби поставлено на автоматизований облік до АІС, під: арешт, заборона на відчуження.

На момент звернення до суду з цим поданням зазначені вище транспортні засоби виявлено не було.

За інформацією Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України (вих. 40-302/752-18 від 22.10.2018 року), відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Держархбудінспекції, інформація щодо видачі/реєстрації боржнику, як замовнику будівництва, документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відсутня.

Відповідно до даних Головного управління Держпраці у Київській області (вих. № 11/3/18/15015 від 24.10.2018 року), великовантажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальні споруди, парові і водогрійні котли, посудини, що працюють під тиском трубопроводи пари та гарячої води, об`єкти нафтогазового комплексу за боржником не обліковується.

За інформацією відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві (вих. № 9007/125/19/05-2018 від 12.11.2018 року), боржник як власник зареєстрованої мисливської нарізної, гладкоствольної, газової, холодної зброї, як власник зареєстрованого пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії не значиться.

23.11.2018 року приватним виконавцем було надіслано виклик з вимогою з`явитися 30.11.2018 року о 09:00 год. до офісу приватного виконавця, щодо сплати боргу та надання підтверджуючих документів про сплату.

Згідно з актом приватного виконавця від 30.11.2018 року боржник до офісу приватного виконавця не з`явився про поважні причини неявки не повідомив.

23.11.2018 року боржнику було надіслано вимогу №2721 щодо присутності при проведені перевірки майнового стану та здійснення опису майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови про опис та арешт майна від 28.11.2018 року у присутності понятих, у вищезазначений час доступ до квартири надано не було, на вимогу двері відчинено не було. Опис майна здійснювався без входу в приміщення.

30.11.2018 року до офісу приватного виконавця надійшло клопотання про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

В зв`язку з неможливістю потрапити в середину квартири, а також відсутністю технічної документації, проведення оцінки не відбувалося.

У відповідь на запит КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» надала копію поверхневого плану на кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимоги боржника було зобов`язано бути присутнім, надати наявне майно для здійснення опису та надати доступ до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , для перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій з 07.00 до 07.30 год. 07.08.2020 року.

Згідно з актом приватного виконавця від 07.08.2020 року відповідно до вимоги №1305, у присутності понятих, з 07.00 до 07.30 год., за вказаною адресою, у вказаний час, двері ніхто не відчинив доступу до приміщення надано не було, рухомого майна боржника на яке можливо звернути стягнення виявити не вдалося.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантовано недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Реалізація цього права надана суду та закріплена в ст. 439 ЦПК України, відповідно до якої питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

При цьому при вирішені питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника, має забезпечуватись баланс між суспільним інтересом, що вимагає правомірного обмеження права власності, та права фізичної або юридичної особи на недоторканість житла.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

У ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Відповідно до п.2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших осіб, забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Також, згідно ч. 1ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання приватного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Разом з тим, належних доказів отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, підтвердження отримання боржником вимоги щодо надання доступу до житлового приміщення з метою перевірки майнового стану боржника та здійснення виконавчих дій, приватним виконавцем надано не було.

Судом встановлено, що матеріали подання не містять доказів, які підтверджують, що за боржником зареєстроване право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак, суд позбавлений можливості вирішити витання про примусове проникнення до житла.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджає вільному доступу державного виконавця до свого житла.

Дані обставини, у своїй сукупності не можуть бути безумовними доказами ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, приватним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що в квартирі, до якої потрібно здійснити примусове проникнення, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відтак твердження виконавця про те, що боржник навмисно не надає приватному виконавцю доступ до даного домоволодіння суд вважає необґрунтованим.

За таких обставин, приватним виконавцем не подано беззаперечних відомостей про перешкоджання боржником здійсненню виконавчих дій, і надання дозволу на примусове проникнення до житла за цією адресою може призвести до суттєвих порушень майнових прав інших осіб, тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли приватний виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Тому суд вважає, що подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житла є недоведеною, та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власника домоволодіння та осіб, які в ньому проживають, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 5, 18, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 76-81, 95, 247, 258-260, 263, 439 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, про примусове проникнення до житла боржника - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.Г. Таран