Справа № 646/3960/20
№ провадження 2/646/1721/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2020 м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
судді Янцовської Т.М.,
за участю секретаря Нижегородової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 646/3960/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.09.2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.
У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався.
Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 27.10.2020 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником автомобіля Ford Focus, державний номер НОМЕР_1 .
01.04.2020 р. о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_2 , по пр. Московському, 34 у м. Харкові, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Ford Focus, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась попереду, в результаті якого транспорті засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п. 13.1 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вказана обставина підтверджується копією постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.04.2020 р.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована в НАСК «Оранта» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 6261062.
Позивачка звернулась до НАСК «Оранта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого та з заявою про страхове відшкодування.
НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивачки у розмірі 7301 гривень 16 копійок, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 21.07.2020 р.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.( ч. 6 ст. 82 ЦПК України).
Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01.04.2020 р., встановлена постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.04.2020 р.
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_2 була застрахована у НАСК «Оранта», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт).
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.
Частинами 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Підстави для звільнення позивача від доказування, передбачені ст.82 ЦПК України, відсутні.
Звертаючись до суду з дійсним позовом, позивачкою не надано, а судом не встановлено, що різниця між страховою виплатою та загальною сумою завданої шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, виникла саме внаслідок законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, не надано доказів щодо обставини сплати НАСК «Оранта» на користь позивачки страхової виплати, її розміру, підстав, відповідного розрахунку. Зазначене унеможливлює встановлення обставин, за яких у позивачки виникло право на пред`явлення вимог до безпосереднього завдавача шкоди.
Належних і допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України на підтвердження факту порушення прав позивачки, останньою не надано.
В зв`язку з наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки про стягнення збитків у розмірі 3968,84 гривень, оскільки нею не доведено обставин, на які вона посилалась в обґрунтування позову.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 988, 1166, 1187, 1188, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 27.10.2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

позивач -ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя: Т.М. Янцовська