ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 617/1860/19

провадження № 22-ц/818/3797/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Хорошевський О.М.

суддів: Бурлака І.В., Яцина В.Б.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року, постановлене суддею Глобою М.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 07.09.2012 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2012 року. За час перебування у шлюбі у них народилося два сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2012 року з нього було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

23 грудня 2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_5 , який був зареєстрований у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1770. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначив, що з народженням дитини у новому шлюбі він зобов`язаний на сьогодні забезпечувати належне матеріальне становище фактично для трьох своїх дітей та дружини ОСОБА_5 , яка на цей час перебуває у відпустці за дитиною до досягненням нею трирічного віку, сплачувати необхідні комунальні послуги, витрати на харчування, ліки, одяг, тощо, що у встановленому судом розмірі належна сплата аліментів для нього є неможливою. ОСОБА_7 син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01 вересня 2019 року по теперішній час (за виключенням канікул, вихідних та святкових днів) навчається в 10 класі Кам`янець-Подільського ліцею з посиленням військово-фізичною підготовкою Хмельницької області (інтернатного типу), з частковим забезпеченням за рахунок держави. Цивільним спортивним одягом та взуттям забезпечується батьками. Стипендії не отримує. На період канікул сини проживають разом з ним та знаходяться на повному його утриманні.

Просив зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2012 року та стягувати з нього аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 07 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 , на утримання двох дітей.

Зазначає, що в нього відбулась зміна матеріального становища у зв`язку із народження третьої дитини, яка також потребує піклування.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивач має постійне місце роботи, за період з жовтня 2018 по жовтень 2019 року отримав 191 526 грн. 57 коп. грошового забезпечення. Наявність у позивача син ОСОБА_8 , 2019 року народження та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не свідчить про доцільність зменшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачем не надано доказів на підтвердження погіршення свого матеріального стану чи стану здоров`я. Наявність змін у його сімейному стані не свідчать про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання дітей від першого шлюбу у розмірі визначеному судовим рішенням. Також суд звернув увагу на те, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, цілком узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2012 року шлюб між сторонами розірваний, (а.с.5).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2012 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача народився син ОСОБА_6 , матір`ю якого є ОСОБА_9 (а.с.10).

23 грудня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 (а.с.9).

Згідно довідки про доходи від 09 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 за 2018 - 2019 р має дохід на загальну суму 188655,99 грн., з яких 62822,44 грн. - сплачені аліменти (а.с.13).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду Придніпровського районного суду м. Черкаси на користь відповідачки на утримання їх синів, оскільки у нього народилася дитина від нового шлюбу, змінилося його як сімейне, так і матеріальне становище. У зв`язку з цим позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 . Вони мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт зміни матеріального становища платника аліментів є доведеним, оскільки народження у нього іншої дитини, яку він відповідно до закону зобов`язаний утримувати, свідчить про погіршення його фінансового стану.

З урахуванням наявності на утриманні позивача ще однієї дитини необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 1/4 частина всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки на утримання їх синів, з 1/3 частини до 1/4 частини не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене без додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2012 року, на користь ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/3 частини до ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М.Хорошевський.

Судді: І.В.Бурлака.

В.Б.Яцина.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2020 року