Провадження №4-с/369/24/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Моргун А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, боржник ОСОБА_2 , особа, рішення якої оскаржується, головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко Вадим Олексійович,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в особі її представника звернулась до суду із скаргою про визнання незаконним і скасування повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, боржник ОСОБА_2 , особа, рішення якої оскаржується, головний державний виконавець Києво- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко Вадим Олексійович, посилаючись на те, що на виконанні у Києво-Святошинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження (номер АСВП 59551665) за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

22 липня 2019 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенком В.О. винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Заявник вважала, що Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, є неправомірним, оскільки постановлено внаслідок недослідження всіх обставин справи, та підлягає скасуванню.

02 жовтня 2019 року було повідомлено державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Міщенко Л.М., що винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області та все направлено на поштову адресу.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження та надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п. 1-4 частини 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Заявник вказувала, що у судовому наказі № 369/13003/18 від 17 січня 2019 року, у заяві ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 24 червня 2019 року, у повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22 липня 2019 року було зазначено адресу стягувача, а саме: АДРЕСА_1 .

Станом на 02 жовтня 2019 року не було отримано стягувачем ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу, як того вимагає чинне законодавство.

Відтак, заявник відповідно до приписів ст. ст. 123 та 449 ЦПК України 10-денний строк на оскарження дій або бездіяльність державного виконавця просив рахувати з 02 жовтня 2019 року- з дня, коли особа дізналась про порушення її права, та просив причини пропуску строку на оскарження процесуального документу визнати поважними причинами пропуску строку у зв`язку з неповідомленням належним чином стягувача ОСОБА_3 про розгляд її заяви та несвоєчасне відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин скарга подається 04 жовтня 2019 року, тобто в строк на оскарження.

Заявник також зазначала, що 23 листопада 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

17 січня 2019 року було видано нарочно судовий наказ № 369/13003/18 від 23 листопада 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

24 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про відкриття виконавчого провадження до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

22 липня 2019 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенком В.О. винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

У оскаржуваному Повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22 липня 2019 року зазначається: «…у виконавчому документі не вказано розмір твердої грошової суми, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повертається виконавчий документ без прийняття до виконання.»

Відповідно до вимог п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

Заявник вважав, що судовий наказ № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, є законним і обгрунтованим та прийнятим відповідно до вимог чинного Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження» та був пред`явлений у межах строків.

Заявник вказувала, що головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко В.О. передчасно постановив Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22 липня 2019 року, порушив процесуальні строки та норми щодо відкриття виконавчого провадження, надсилання виконавчих документів, які чітко визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_5 просила поновити строк звернення до суду та визнати незаконним і скасувати Повідомлення Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка В.О. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданого 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у виконавчому провадженні ( номер за АСВП 59551665, та зобов`язати головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Тарасенка В.О. усунути порушення (відновити право) шляхом прийняття до виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

У судове засідання заявник і представник заявника не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надійшли заяви ОСОБА_1 і її представника про розгляд справи у їхню відсутність.

У судове засідання боржник ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко Вадим Олексійович не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини скарги, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що скаргапідлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 22 липня 2019 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенком В.О. винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Заявник вважала, що Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, є неправомірним, оскільки постановлено внаслідок недослідження всіх обставин справи, та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження та надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п. 1-4 частини 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Заявник вказувала, що у судовому наказі № 369/13003/18 від 17 січня 2019 року, у заяві ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 24 червня 2019 року, у повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22 липня 2019 року було зазначено адресу стягувача, а саме: АДРЕСА_1 .

Станом на 02 жовтня 2019 року не було отримано стягувачем ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу, як того вимагає чинне законодавство.

Відтак, заявник відповідно до приписів ст. ст. 123 та 449 ЦПК України 10-денний строк на оскарження дій або бездіяльність державного виконавця просила рахувати з 02 жовтня 2019 року- з дня, коли особа дізналась про порушення її права, та просила причини пропуску строку на оскарження процесуального документу визнати поважними причинами пропуску строку у зв`язку з неповідомленням належним чином стягувача ОСОБА_3 про розгляд її заяви та несвоєчасне відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин скарга подана 04 жовтня 2019 року з дотриманням строку на оскарження повідомлення державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу в дохід держави у розмірі 176 грн. 20 коп..

22 липня 2019 року Головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко В.О. виніс Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки у виконавчому документі не вказано розмір твердої грошової суми.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника-фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника ( для юридичних осіб-за наявності); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків), місце роботи боржника-фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Державний виконавець при винесенні даного Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, посилався на вимоги п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, та вказав що у виконавчому документі не вказано розмір твердої грошової суми.

Однак, в даному повідомленні державний виконавець мав би мотивувати належним чином- яким конкретно вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає виконавчий документ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 в частині вимог про визнання незаконним і скасування Повідомлення головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22 липня 2019 року, підлягає задоволенню.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо вимог ОСОБА_1 про зобов`язання головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Тарасенка В.О. усунути порушення (відновити право) шляхом прийняття до виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, то суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги з огляду на наступне.

Виходячи з норм чинного законодавства України у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб, до вчинення тих дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (Постанова Пленуму Верховного суду України, від 26.12.2003, №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

З огляду на викладене, заявлені заявником вимоги в скарзі про зобов`язання головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Тарасенка В.О. усунути порушення (відновити право) шляхом прийняття до виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання за судовим наказом № 369/13003/18, виданий 17 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, не підлягають задоволенню, оскільки прийняття відповідних постанов в межах виконавчого провадження відноситься до виключної компетенції державного виконавця, якому надані такі повноваження відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», і тому у суду відсутні підстави для зобов`язання державного виконавця прийняти відповідне рішення (в даному випадку щодо відкриття виконавчого провадження).

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4, 5, 18, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 12, 81, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, боржник ОСОБА_2 , особа, рішення якої оскаржується, Головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко Вадим Олексійович, задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати Повідомлення головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22 липня 2019 року.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 . Інформація про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 . Інформація про Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича: , адреса місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Л. Українки, 86.

Повний текст ухвали суду складено 26 жовтня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.