Провадження №2/521/1875/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою ,

ВСТАНОВИВ:

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в якому просить суд стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 54010,74 гривень, а також судовий збір у розмірі 1 921,00 гривні.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 09.03.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) "Ford" д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ; 2) «Subаru» д.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Постановою від 08.06.2018 року Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/4388/18 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія а/м «Subаru» д.н. НОМЕР_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 25.06.2018р., та Заявою про виплату страхового відшкодування від 30.07.2018 р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 54010,74 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: Звіту № С-439 від 2018 року; Наказу № 7635 від 07.08.2018 року; Довідки № 1 від 06.08.2018 року. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 54010,74 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 992226 від 09.08.2018 року. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, тому позивач звернувся до суду з наведеним позовом.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 20.01.2020 р. позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 54010 (п`ятдесят чотири тисячі десять) гривень 74 копійки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривні 00 копійок.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач ОСОБА_1 28 січня 2020 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 20.01.2020 року, посилаючись на те, що заявник не був повідомлений належним чином про час, місце та дату розгляду справи, рішення винесене без урахування всіх істотних обставин, відповідач не погоджується з сумою страхових виплат, копію заочного рішення він не отримував.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 29.01.2020 року прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення до розгляду.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12.02.2020 року заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20.01.2020 року скасоване. Призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 05.03.2020 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 21.09.2020 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 жовтня 2020 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. (а.с.95)

Відповідач в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у заяві про перегляд заочного рішення. Також, пояснив, що не згоден з сумою страхових виплат, оскільки відповідно до звіту № С-439 щодо вартості матеріального збитку, що складається без урахування ПДВ, і складає 46009,12 грн. Разом з цим, відповідно до наданого витягу ФОП ОСОБА_3 є платником другої групи та не є платником ПДВ. Окрім того, позивачем не надано доказів фактично виконаних робіт, а також, відсутній сам прибутковий ордер. Також, суми вказані в акті виконаних робіт є завищеними та не відповідають дійсності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 09.03.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів - "Ford" д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та «Subаru» д.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .(а.с.8 зв.)

Постановою від 08.06.2018 року Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/4388/18 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с.7)

Відповідно до ст. 82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Зі звіту С-439 від 25.06.2018 р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля «Subаru» д.н. НОМЕР_2 вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП 09.03.2018 року станом на дату оцінки дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини - 54010,74 гривень, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ на запасні частини складає 46009,12 грн.(а.с.19)

Відповідно до Витягу з Реєстру платників єдиного податку (а.с.13 зв.) вбачається, що ФОП ОСОБА_3 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , відноситься до другої групи платника єдиного податку без реєстрації ПДВ.

Відповідач на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав, що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ (а.с.8)

Згідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, яка є власником пошкодженого автомобіля та яка з метою отримання відшкодування звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. (а.с.9 зв., 10)

Моторне транспортне страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 54010 гривень 74 копійки, що підтверджується платіжними дорученнями № 992226 від 09 серпня 2018 року. (а.с.15 зв.)

З матеріалів справи вбачається, що ремонт пошкодженого транспортного засобу було здійснено ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується копією акту виконаних робіт від 01.08.2018 року (а.с. 12зв.), яка є платником єдиного податку та не є платником ПДВ що підтверджується копією витягу з реєстру платників єдиного податку від 13.06.2018 р. (а.с. 13зв.)

Згідно з п.196.1.3 ст.196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Виходячи з системного аналізу змісту вищенаведених норм законодавства всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані з оплатою страхових послуг страхувальником на користь страховика та компенсацією останнім збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ, в зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п.36.4 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.

Таким чином, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов`язання не виникають.

Водночас, у разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ.

Відтак, в силу приписів ч.2 ст.14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ.

Наведене випливає також з приписів ч.2 ст.1192 ЦК України, згідно якого розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається включення виконавцем ремонту до складу вартості використаних деталей та вартості робіт суми ПДВ, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню визначена суб`єктом оціночної діяльності вартість матеріального збитку без урахування ПДВ на запасні частини в сумі 46009,12 грн.

Доводи відповідача про завищення вартості запасних частин та робіт відхиляються судом, оскільки відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на спростування висновків суб`єкта оціночної діяльності, посилання відповідача на роздруківки оголошень про продаж запасних частин (а.с. 52-67) не беруться судом до уваги, оскільки відповідні оголошення розміщені станом на 27.01.2020 року, в той час як ДТП мала місце 09.03.2018 року, вартість матеріального збитку була визначена на дату ДТП (а.с. 16)

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1636 грн. 41 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: 02154, м. Київ, вул. Русанівський бульвар, 8, ) частину суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 46 009 (сорок шість тисяч дев`ять) гривень 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Русанівський бульвар, 8, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 636 (одна тисяча шістсот тридцять шість) гривень 41 копійку.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2020 року

Головуючий: