Справа № 639/4643/20
Провадження №2/639/1491/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.

за участю секретаря Чубенко О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відповідно до якої вона просила суд: стягнути з ОСОБА_4 на свою користь вартість ремонту фасаду будинку в розмірі 3 200, 00 грн., вартість відправки телеграми за виклик відповідача на проведення оцінки 350, 00 грн., вартість проведення оцінки 2 000, 00 грн., вартість досудової підготовки позовної заяви 1 500, 00 грн., а всього 7 050, 00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 .

02.08.2017 року приблизно о 21 год. 20 хв. позивач почула стук у стіну будинку, а коли вийшла з сином на подвір`я побачила біля дому каміння, а на стіні пошкодження.

Позивач побачила у дворі сусіднього будинку відповідача по справі, яка не приховувала, що це вона жбурляла каміння в будинок, оскільки її дратувала собака позивача.

Позивач вказує, що внаслідок зазначених дій відповідача позивачу було завдано матеріальної шкоди, загальний розмір якої складає 7 050, 00 грн.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Призначено судове засідання.

Представник позивача адвокат Крамаренко В.П. в судовому засіданні заявлений позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Також пояснив, що 02.08.2017 року приблизно о 21 год. 20 хв. позивач почула стук у стіну будинку, а коли вийшла з сином на подвір`я побачила біля дому каміння, а на стіні пошкодження. Позивач побачила у дворі сусіднього будинку відповідача по справі, яка не приховувала, що це вона жбурляла каміння в будинок, оскільки її дратувала собака позивача.

Відповідач по справі в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі та пояснила, що що дійсно її дратувала собака позивача, оскільки дуже голосно лаяла і вона вирішила її залякати, жбурляючи у ії сторону одне маленьке каміння. Однак жодних пошкоджень фасаду будинку внаслідок її дій завдано не було. Зазначила, що між нею та сусідами, родичами позивача склалися неприязні стосунки, виникають сварки та суперечності, образи та погрози та до теперішнього часу вони не можуть дійти згоди щодо добросусідства.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування від 15.01.1991 року, посвідченого Чепигою Т.В. старшим державним нотаріусом Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №1-2644. (а.с. 5-6, 7, 8-11)

Сторони по справ є сусідами по вулиці, відповідач фактично має неприязні стосунки більше з родичами позивача, які з нею проживають.

Згідно пояснень позивача, 02.08.2017 року приблизно о 21 год. 20 хв. почула стук у стіну будинку, а коли вийшла з сином на подвір`я побачила біля дому каміння, а на стіні пошкодження. Позивач побачила у дворі сусіднього будинку відповідача по справі, яка не приховувала, що це вона жбурляла каміння в будинок, оскільки її дратувала собака позивача.

З приводу вказано інциденту було викликано працівників органів внутрішніх справ.

Як вбачається з висновку Начальника Новобаварського відділення поліції ГУ Національної поліції в Харківській області по заяві ОСОБА_5 від 20 серпня 2017 року, встановити свідків та очевидців події не сталося можливим. ОСОБА_5 роз`яснено, що в діях ОСОБА_2 не вбачається навмисного пошкодження майна, тому для стягнення з останньої коштів було рекомендовано звернутися до суду. Також згідно пояснень заявника ОСОБА_5 коли він вийшов з будинку, то побачив пошкодження утеплювача будинку та побачив сусідку, яка скоріш за все і кидала каміння (а.с. 15).

Як пояснив представник позивача, ОСОБА_5 є сином позивача, саме він звертався до правоохоронних органів, оскільки його мати хворіє та не має можливості вчиняти дії щодо захисту свого права.

Згідно пояснень позивача, вона надавала пояснення поліції, аналогічні поясненням, наданих в судовому засіданні, а саме що вона не пошкоджувала фасад будинку позивача, а тільки жбурнула маленьке каміння у бік собаки.

Як вбачається з Акту обстеження домоволодіння від 03.08.2017 року складеного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ними було встановлено на фасаді будинку пошкодження штукатурного слою на рівні першого поверху. (а.с. 16)

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна № У108/17 від 18 серпня 2017 року складеного ТОВ «Проексперт» вартість матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна на дату оцінки 02 серпня 2017 року складає 3 200, 00 грн. (а.с. 27-68)

Вартість послу з проведення оцінки склала 2 000,00 грн., що підтверджується Квитанціями від 16.08.2020 року та від 21.08.2020 року. (а.с. 13)

Про проведення зазначеної оцінки позивач повідомляла відповідача шляхом направлення на її адресу телефонограми, вартість якої склала 350, 00 грн. (а.с. 14)

Так, на думку позивача, незаконними діями відповідача по справі їй було завдано матеріального збитку, який вона і просить стягнути з відповідача.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вказаних умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, всупереч вказаним положенням закону стороною позивача по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дійсно саме внаслідок протиправних дій відповідача їй було завдано матеріальної шкоди, яка полягала у пошкодженні фасаду будинку. Обстеження будинку експертом проводилося 16.08.2017року, тобто майже через два тижні після сварки з відповідачем. Вказаним висновком також не було встановлено, внаслідок чого (дії яких предметів) було пошкоджено фасад, та чи могла його пошкодити відповідач по справі кидаючи каміння зі свого подвір`я. Окрім того, суд вважає, що акт обстеження домоволодіння від 03.08.2017 року не може вважатися належним та допустимим доказом по справі, оскільки його було складено заінтересованими особами зі сторони позивача, які не мають будь-яких фахових знань.

Враховуючи те, що судом не було встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкодою, яка була завдана позивачеві, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди слід відмовити в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, а також витрати на професійну правничу допомогу (1 500, 00 грн. за складання позовної заяви) залишаються за позивачем по справі.

На підставі викладеного та керуючись 2, 12, 13, 15, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 22, 1166 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Харкова апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 26.10.2020 року.

Суддя С.О. Рубіжний