Справа № 137/1099/20

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кулизької сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .
При житті, ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачці.
Коли позивач звернулася до Літинської ДНК для отримання свідоцтва про право на спадщину, її було відмовлено та надано роз`яснення щодо оформлення спадщини.
Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність. Позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Про заочний розгляд справи не заперечує. Судові витрати просить залишити за нею.
Представник відповідача Кулизької сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого справу просять розглянути без представника сільської ради. Рішення просять прийняти на розсуд суду.
Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.6) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до копії заповіту (а.с.7) ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпордження: належний її будинок з відповідними службовими приміщеннями, а також із належного її майна земельна чатка (пай) і все те, що буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідає правнуці ОСОБА_3 .
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.8) позивачка після укладення шлюбу (а.с.8) змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
Відповідно до копії довідки Кулизької сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.9) ОСОБА_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно запису погосподарської книги №1, 2001-2005 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , була зареєстрована і проживала за адресою с. Кулига Літинського району Вінницької області. Проживала одиноко.
Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.10) та копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11-13) ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,5183 га, яка розташована на території Кулизької сільської ради Літинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №905/02-17 від 16 жовтня 2020 року (а.с.24) ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки відсутні законні підстави.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разів втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Державний акт (сертифікат) на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку.
Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Дослідивши матеріали справи, врахуваши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на земельну ділянку, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК УкраїниПостановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -
Позов задовільнити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.