Провадження № 2/742/92/20
Єдиний унікальний № 742/3384/19
11 серпня 2020 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Короткої А.О.,
при секретарі - Голушко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , орган опіки та піклування Прилуцької райдержадміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , орган опіки та піклування Прилуцької райдержадміністрації, про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником вказаного вище будинку на підставі договору дарування від 18.08.1990 року. Разом з позивачем за вказаною адресою також зареєстрована його дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак фактично ні сама відповідачка ОСОБА_6 , ані її діти не проживають у даному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що було складено акт обстеження факту проживання за місцем реєстрації №565 від 24.09.2019 року, крім того, вона не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, а також не приймає участі в спільному побуті. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач не чинив. На даний час відповідачка фактично проживає в м.Прилуки Чернігівської області.
Оскільки на сьогоднішній день факт реєстрації відповідачки ОСОБА_6 в будинку позивача порушує його право на вільне користування майном, а у позасудовому порядку зняти її з реєстрації він не має можливості, що обмежує позивача у вільному розпорядженні своєю власністю - нерухомим майном, то він і змушений був звернутися до суду з даним позовом.
У судове засідання позивач не з`явився, проте завчасно подав заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.26).
Відповідачка в судове засідання не з`явилася також, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та вчасно (а.с.42,47,50).
Треті особи також не з`явилися до суду, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та вчасно (а.с.39,46), проте від представника органу опіки та піклування Прилуцької райдержадміністрації Симоненко С.А. до суду надійшла зава про розгляд справи без її участі, в якій при вирішенні спору вона поклалася на розсуд суду (а.с.48).
У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з копії договору дарування від 18.08.1990 року (а.с.12-14), ОСОБА_7 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки №1089 від 24.09.2019 року, виданої виконкомом Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , він має наступний склад сім`ї: дружина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , онук - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та онука - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8), що також підтверджується копією домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 (а.с.9-11).
Згідно з актом обстеження факту проживання за місцем реєстрації №565, складеним 24.09.2019 року комісією Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно зареєстровані у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично за даною адресою не проживають. На даний час вказані громадяни проживають в м.Прилуки Чернігівської області, але точна адреса проживання невідома (а.с.7).
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 150 Житлового кодексу України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а частиною 1 ст.317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння чи користування.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-VII401 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про оголошення особи безвісно відсутньою або померлою.
У судовому засіданні достовірно було встановлено, що відповідачка хоч і значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично більше року не проживає за вказаною адресою, чим створює перешкоди позивачу у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своїм житлом, тому суд беззаперечно вважає відповідачку такою, що втратила право користування зазначеним вище житловим будинком з надвірними будівлями.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-VII401, керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 21.08.2020 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд або на апеляційне оскарження, якщо така заява або апеляційна скарга подані протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя А.О.Коротка