Справа № 415/4501/20
Провадження № 2/415/1184/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» (місцезнаходження: вул. ім. В. Сосюри, буд. 168, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, ) про зобов`язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на розмір заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов`язати Лисичанське комунальне підприємство по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 листопада 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 квітня 2019 року по 31 травня 2020 року з її заробітної плати, яка складає 88 025,71 грн. та стягнути в відповідача судовий збір в розмірі 840,80 грн..

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона працювала в Лисичанському комунальному підприємстві по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» з 14 вересня 2001 року по 01 червня 2020 року. Наказом від 01 червня 2020 року звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з метою перевірки наявності страхового стажу для призначення пенсії та отримала індивідуальні відомості про застраховану особу, з яких вбачається, що періоди роботи з 01 листопада 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 квітня 2019 року по 31 травня 2020 року до страхового стажу не зараховані у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків. Вважає, що відповідач порушив вимоги трудового законодавства, а саме не подав даних про застраховану особу до системи персоніфікованого обліку ПФУ та не провів сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, що призвело до зменшення страхового стажу позивача і неможливості його підтвердження записами у трудовій книжці.

Сума заробітної плати, з якої має бути нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування складає 88 025,71 грн..

Ухвалою від 14 липня 2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та ухвалено проводити содове засідання без виклику сторін.

Зазначена ухвала була направлена та отримана сторонами.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином. 20 серпня 2020 року надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.19).

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, отримав копію позовної заяви з додатками 30 липня 2020 року про що свідчить підпис уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 14). Відзиву на позовну заяву не надав.

Ухвалю судді від 19 серпня 2020 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено та зобов`язано відповідача надати суду інформацію щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 листопада 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 квітня 2019 року по 31 травня 2020 року із заробітної плати позивача. Відповідач отримав зазначену ухвалу, 23 жовтня 2020 року надав суду заяву в якій просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказом від 13 вересня 2001 року прийнята до КСП «Лисичанськводоканал» пробовідбірником 2 розряду, наказом від 01 червня 2020 року звільнена за власним бажанням (а.с. 4).

Суд зазначає, що з наданих позивачем документів, вбачається, що в зазначений період позивач працювала та отримувала заробітну плату, про що свідчить запис в трудовій книжці та довідка форми ОК-5 (а.с. 6).

А так, сплата єдиного соціального внеску мала здійснюватися відповідачем на загальний фонд оплати праці по підприємству, однак відповідачем такі страхові внески сплачено не було, тим самим порушено права застрахованої особи.

Відповідно до ст. 253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» базою нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до п. 3 розділу III Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469) єдиний внесок згідно із Законом для платників, зазначених у підпункті 1 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, щодо кожної застрахованої особи встановлюється в розмірі 22 відсотків на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Положеннями ч. 2, 4, 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з п. п. 5 п. 4 Положення про Пенсійний фонд затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280 Пенсійний фонд України відповідно до докладених завдань, зокрема, формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) та у складі зазначеного реєстру - реєстр платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідач відзиву на позовну заяву або доказів добровільної сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування суду не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, однак не погоджується з розрахунком заробітної плати на яку відповідач зобов`язаний нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З цього приводу суд зазначає наступне.

З позовної заяви вбачається, що сума заробітної плати, з якої має бути нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 88 025,71 грн. а саме:

за період з 01 листопада 2010 року по 31 грудня 2010 року 3 227,36 грн.;

за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року 53 617,66 грн.;

за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року 31 180,69 грн.

З довідки форми ОК-5 вбачається, що за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року 2019 року позивач отримала заробітну плату від Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» () в розмірі 52 779,78 грн..

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, однак нарахуванню та сплаті підлягає єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на заробітну плату в розмірі 87 187,83 грн.

Судовий збір в розмірі 840,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 18, 76-82, 141, 247, 263-265, 279, 354 ЦПК України ст. 253 КЗпП України, ст.ст. 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» (місцезнаходження: вул. ім. В. Сосюри, буд. 168, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, ) про зобов`язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на розмір заробітної плати задовольнити частково.

Зобов`язати Лисичанське комунальне підприємство по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 листопада 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 квітня 2019 року по 31 травня 2020 року з заробітної плати ОСОБА_1 , яка складає 87 187 (вісімдесят сім тисяч сто вісімдесят сім) гривні 83 копійки.

Стягнути з Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» (місцезнаходження: вул. ім. В. Сосюри, буд. 168, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, ) на користь ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.Ю. Луньова