Справа №: 343/1230/20
Провадження №: 2/0343/509/20
У Х В А Л А

27 жовтня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді- Андрусіва І.М.,

секретатя судового засідання- Димид О.З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області клопотання адвоката Білик Р.О. про закриття провадження у справі № 343/1230/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Яворівська сільська рада Долинського району Івано-Франківської області та Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про встановлення факту перебування в родинних стосунках, встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, які використані в процесі будівництва житлового будинку,

за участю:позивачки- ОСОБА_1 ,

представника позивачки- ОСОБА_3 ,

відповідачки- ОСОБА_2 ,

представника відповідача- адвоката Білик Р.О.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Яворівська сільська рада Долинського району Івано-Франківської області та Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був її рідним дядьком, встановити факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за нею право власності на Ѕ частину будівльних матеріалів, що були використані в процесі будівництва незавершеного житлового будинку АДРЕСА_1 .

Підставою звернення до суду є те, що з 1995 року вона з сім"єю за спільною домовленістю зі своїм дядьком по маминій лінії на належній йому земельній ділянці почали будівництво будинку. Воно тривало довго та потрачено дуже багато коштів. Після його завершення була домовленість про оформлення права власності на нього у рівних частках між нею та дядьком. Для реалізації цього у 2011 році ОСОБА_4 видав довіреність на неї для оформлення права власності на будинок та земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_2 дядько помер. Спадок прийняла і вона, і відповідачка по справі. Згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2017 за ОСОБА_2 визнано право власності на будівельні матеріали, оскільки житловий будинок готовністю 75%, яке постановою ВС від 26.09.2018 залишено без змін. Вона вважає себе власником 1/2 частини будівельних матеріалів, які вкладала у будинок, вартість яких оцінює в 78496,00 грн.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачу надано строк на подання відзиву.

Представник відповідачки 18.09.2020 звернулась до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки позов, поданий ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є тотожний тим, які вже були предметом розгляду в Долинському районному суді, а саме: справа №343/2360/16, 343/1885/18, 343/859/17, 343/1547/17. В даному провадженні предметом позову є поділ житлового будинку АДРЕСА_1 та встановлення родинних стосунків з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Таким чином, збігаються сторони, підстава та предмет позовів. Позов вважає безпідставним та таким, що не маже бути задоволений, а тому в підготовчому засіданн просила задовольнити її клопотання.

Позивачка підтримала клопотання її представника, просила його задовольнити.

Представник позивачки в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Заперечив щодо закриття провадження у справі з підстав, викладених у письмових запереченнях, не вважаючи позови, які раніше розглядались Долинським районним судом Івано-Франківської області між тими самими сторонами, тотожними.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання представника відповідачки та матеріали справи, дійшов такого висновку:

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тобто, закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення чи ухвала про закриття провадження, які набрали законної сили, є тотожними позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, необхідно перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Аналогічно висновку дійшов суд касаційної інстанції у постанові від 22.05.2019 у справі № 640/7778/18.

Оглянувши зміст позовних заяв, вказаних у клопотанні, та співставивши їх з даним позовом, суд встановив, що справді склад учасників цивільного процесу співпадають. Проте, у справі 343/1885/18 Долинським районним судом ухвалено рішення, яким встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є родичкою та племінницею ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке згідно з постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.11.2019 скасовано та роз"яснено позивачці про право на подання позову на загальних підставах. Окрім цього, позовна вимога про встановлення факту проживання позивачки з ОСОБА_4 на час його смерті однією сім"єю, заявлена у даному позові, не була предметом попередніх позовів та не досліджувалась у судовому засіданні.

Таким чином, ОСОБА_1 , звернувшись до суду з даним позовом у позовному провадженні, скористалась своїм правом на захист, який передбачениий ст. 4 ЦПК України.

Аналізуючи наведене, зважаючи на нетотожність предметів та підстав позову, які раніше розглядались Долинським районним судом між тими самими сторонами, та даним позовом, тобто матеріально-правові вимоги позивачки до відповідачки, не співпадають, у задоволенні клопотання відповідачки та її представника про закриття провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 255 ЦПК України, керуючись ст. ст. 197, 198, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Білик Романни Олегівни про закриття провадження у справі- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Долинського районного суду І.М. Андрусів