Номер справи 623/958/20
Номер провадження 2-о/623/73/2020
РІШЕННЯ

іменем України

27 жовтня 2020 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі :

головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря Костенко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Служба у справах дітей Ізюмської міської ради про встановлення факту батьківства,-

в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог, пояснення сторін.

17 березня 2020 року заявник звернувся до суду з заявою ,в якій просить суд визнати його батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виправити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розділі батько - з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , як батька дитини; зобов`язати Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)видати повторне свідоцтво про народження з внесеними змінами на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що він проживав однією сім`єю з ОСОБА_4 з 2011 року . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_2 . За бажанням матері відомо мості про батька в атів запис про народження дитини були внесені у відповідності до ст. 135 СК України. Після дитини заявник з матір`ю дитини проживали однією сім`єю, вели спільний побут, приймали активну участь у вихованні, утриманні та розвитку дитини. ІНФОРМАЦІЯ_3 мати дитини ОСОБА_4 померла, дитина фактично набула статусу дитини сироти. На теперішній час вихованням та утриманням дитини продовжує займатися заявник, та бажає в майбутньому виконувати батьківські обов`язки. В зв`язку з вищевикладеним заявник був змушений звернутися до суду з відповідною заявою.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду неодноразово надавав клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з введення на території України карантину.

Судом ухвалами від 20 серпня 2020 року та 10 вересня 2020 року відмовлено заявнику у задоволенні його клопотань про відкладення розгляду справи в зв`язку з карантином та зобов`язано явку заявника в судове засідання обов`язковою.

В судові засідання призначенні на 10 вересня 2020 року та 27 жовтня 2020 року заявник не з`явився.

Заінтересована особа, Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 24 березня 2020 року надали до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що заявник в якості одного з доказів батьківства приводить те, що при реєстрації народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ч. 1 ст.1354 СК України ( за заявою матері) ім`я та по батькові батька дитини вказане « ОСОБА_5 ». Згідно ч.1 ст.135 СК України , при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за вказівкою матері. При чому, матір вправі здійснити запис про батька на власний розсуд, вказавши як справжнє ім`я та по батькові, так і вигадане. Такий запис є нічим іншим, як юридичною фікцією і не несе для « батька» ніяких юридичних наслідків. Заявник перебував у фактичних відносинах з ОСОБА_4 з 2011 року, тобто на момент народження дитини в 2013 році у них було право вибирати, яким чином встановити походження дитини. Також з матеріалів заяви не ясно, хто є опікуном малолітньої ОСОБА_2 . Для поновлення актового запису про народження з метою внесення в нього змін та видачі повторного свідоцтва про народження, опікун дитини повинен звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання з заявою про поновлення актового запису. Тільки в разі поновлення актового запису про народження в нього можливо внести зміни. Надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, згідно вимог чинного законодавства.

Заінтересована особа, Служба у справах дітей Ізюмської міської ради, в судове засідання не з`явилась , надала суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просить відмовити заявнику в задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.с.12).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.13).

Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст. 128 СК України).

Частиною 3 ст. 128 СК України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

У відповідності до п.9 вказаної Постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

П.15 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07 травня 2009 року N 3451/05, § 34, "Kalacheva V. Russian Federation").

Таким чином, дослідивши надані заявником докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька не підлягає задоволенню, оскільки юридично значима обставина, така як визнання батьком дитини свого батьківства не підтверджена належними доказами, а також заявником не заявлялось клопотання про проведення ДНК тесту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 263-265,351-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 , зацікавлені особи Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Служба у справах дітей Ізюмської міської ради про встановлення факту батьківства -відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.П. Одарюк