Справа №613/989/20 Провадження № 2-о/613/62/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Перепелиці М.І.,

свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області цивільну справу № 613/989/20

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Івано-Шийчинська сільська рада Богодухівського району Харківської області

про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з заявою, за участю заінтересованої особи - Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, в якій, з урахуванням уточнень, прийнятих судом, просить встановити факт, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з 1998 року і до дня відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В обґрунтування вимог заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 4,6854 га, розташованої на території Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на земельну ділянку серії ІІ-ХР № 105054 від 20.03.2002. Зазначив, що спадкоємці першої, другої, третьої черги спадкоємців відсутні. ОСОБА_1 вказує, що він є спадкоємцем четвертої черги, як особа, яка проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. З 2008 року ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_1 однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

ОСОБА_1 зазначає, що під час звернення до Богодухівської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа за № 65756765, однак, йому було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем необхідно для оформлення спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09 вересня 2020 року відкрито провадження по справі.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника - адвокат Перепелиця М.І. в судовому засіданні вимоги заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю підтримали з підстав, викладених у заяві, просили суд встановити той факт, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_5 однією сім`єю з 1998 року і до дня відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пояснили, що ОСОБА_5 проживав в одному домоволодінні з ОСОБА_1 з 1998 року мав спільний бюджет та побут із родиною заявника, разом харчувалися. ОСОБА_6 не мав на території України жодних родичів, власного житла та майна, крім права на земельну частку (пай), яке набув як колишній працівник колгоспу. ОСОБА_1 повністю утримував ОСОБА_6 за власні кошти до моменту, коли останній почав отримувати пенсію. Зокрема, заявник купував ОСОБА_6 одяг та взуття, у свою чергу, ОСОБА_6 допомагав йому по господарству. За життя ОСОБА_6 пропонував ОСОБА_1 видати заповіт на його ім`я, однак, заявник відмовився.

Представник заінтересованої особи - Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника. Зазначив, що проти задоволення уточненої заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю, не заперечує.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на наведену норму, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

У судовому засіданні судом, за клопотанням заявника, було допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , як спадкоємець четвертої черги - особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Листом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 786/02-17 від 23.06.2020 ОСОБА_1 повідомлено, що 14 квітня 2020 року після померлого ОСОБА_5 у Богодухівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за № 179/2020 за заявою ОСОБА_1 про видачу спадщини. Померлий за життя заповіту не залишив. З посиланням на ст.1258 Цивільного кодексу України роз`яснено, що право на спадкування за законом виникає у спадкоємців почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, або відмови від її прийняття. Рекомендовано ОСОБА_1 для отримання оформлення спадщини як спадкоємцю 4-ї черги звернутися до Богодухівського районного суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (а.с. 7).

У зв`язку з викладеним вище, ОСОБА_1 звернувся до суду з цією заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Частинами 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

У відповідності із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та інше.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Частиною першою та частиною п`ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Надаючи оцінку вимогам ОСОБА_1 та наданим ним доказам, суд зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Івано-Шийчинською сільською радою Богодухівського району Харківської області від 05.03.2005 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 4,6854 га, розташованої на території Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, КСП ім. Ватутіна, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ХР № 105054, виданого 20.03.2002 на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Шийчинської сільської ради № 1 від 27 грудня 2001 року (а.с. 10).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.04.2020, у Богодухівській державній нотаріальній конторі Харківської області зареєстрована спадкова справа № 65756765, номер у нотаріуса 179/2020, спадкодавець - ОСОБА_5 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_1 (а.с. 5).

Інші спадкоємці за законом або за заповітом відсутні, що підтверджується копією спадкової справи №179/2020 після померлого ОСОБА_5 (а.с. 11-13).

Відповідно до довідки, виданої Івано-Шийчинської сільською радою Богодухівського району Харківської області за №163 від 14.04.2020, яка міститься у спадковій справі, ОСОБА_5 , 1943 року народження, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , і 04.03.2005 знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю. На день його смерті разом з ним були зареєстровані і проживали ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 . При житті від імені ОСОБА_5 заповіт не посвідчувався (а.с. 13).

В матеріалах справи наявна копія довідки Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області № 102 від 26.02.2020, відповідно до якої ОСОБА_5 , 1943 року народження, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним були зареєстровані і проживали: ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 . ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_1 та його сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 з 1998 року. Жили однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, якого за власні кошти захоронив ОСОБА_1 . При житті від імені ОСОБА_5 заповіт не посвідчувався (а.с. 8).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що є сусідом ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що ОСОБА_5 приїхав на проживання у с. Івано-Шийчино до 90-х років, у цьому селі не мав родичів. ОСОБА_5 працював у колгоспі на фермі, проживав у службових приміщеннях ферми, оскільки не мав власного житла. Після того, як колгосп перестав існувати, ОСОБА_5 попросився на квартиру до ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що проживає у АДРЕСА_1 . Вказав, що ОСОБА_5 приїхав до с. Івано-Шийчино приблизно у 1992 році, працював у колгоспі, жив на фермі. ОСОБА_5 був одинокою людиною, жодних родичів не мав. Оскільки ОСОБА_5 ніде було жити, він проживав у флігелі на території домоволодіння ОСОБА_1 , який на праві власності належав заявнику. Зі слів ОСОБА_5 , його годували у родині ОСОБА_1 . Разом із ОСОБА_1 . ОСОБА_5 проживав до моменту смерті, після смерті на розтин тіло ОСОБА_5 відвозив ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що є дружиною заявника, разом з ним проживає за адресо : АДРЕСА_1 . Зазначила, що вона та її чоловік були знайомі з ОСОБА_5 , оскільки часто запрошували його для допомоги по господарству. У 1998 році, після припинення існування колгоспу, ОСОБА_5 , не маючи власного житла, опинився на вулиці та попросився на квартиру до ОСОБА_1 та його сім`ї. З 1998 року ОСОБА_5 жив разом зі свідком ОСОБА_4 та її чоловіком - заявником ОСОБА_1 однією сім`єю, вони разом харчувалися. ОСОБА_5 допомагав їй та її чоловіку по господарству, зокрема, копати город, садити картоплю, випасати корову; проводив дозвілля разом з нею та її чоловіком, любив грати у карти. Пенсію, яку отримував ОСОБА_5 , останній віддавав особисто їй. Вказала, що ОСОБА_5 , як колишній працівник колгоспу, отримав право на земельну частку (пай). Зерно в кількості однієї тонни на рік, яке ОСОБА_5 отримував в якості плати за надання свого паю в оренду, він віддавав ОСОБА_1 . Відмітила, що ОСОБА_5 за життя пропонував її чоловіку скласти на нього заповіт, однак, ОСОБА_1 не приділив цьому належної уваги. Зазначила, що вона особисто знайшла ОСОБА_5 мертвим, коли вранці прийшла до нього кликати на сніданок. Вони з чоловіком поховали ОСОБА_5 за власні кошти.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими до матеріалів справи належними та допустимими доказами підтверджено факт проживання однією сім`єю заявника ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_5 , які були пов`язані спільним бюджетом, спільним побутом, отже мали взаємні права та обов`язки у період з 1998 року і до дня відкриття спадщини, тобто до дня смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, практики Європейського суду з прав людини та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в даному випадку необхідне заявникові для оформлення права на спадкування як спадкоємцеві четвертої черги за законом, який проживав із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 11, 13, 76 - 81, 211, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 354, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_5 , 1943 року народження, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1998 року до дня відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Івано-Шийчинська сільська рада Богодухівського району Харківської області, розташована за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Івано-Шийчине, вул. Шкільна, 1, .

Повний текст рішення складено 02.11.2020.

Суддя О.С. Сеник