Справа № 397/259/20
н/п : 2-сз/397/14/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2020, cуддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Мирошниченко Д.В., розглянувши заяву представника Михальченка Федіра Володимировича, який діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення судового збору у справі № 397/259/20 за позовом представника Гребенюка Олександра Сергійовича, який діє в інтересах позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Михальченко Ф.В. звернувся до суду з заявою про повернення судового збору у розмірі 1051 грн. 00 коп.

Заява обґрунтована тим, що рішенням суду від 01.10.2020 у справі № 397/259/20 було позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені повністю до ОСОБА_1 . У мотивувальній частині рішення зазначено, що відповідач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 142 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). А, оскільки питання судових витрат вирішено в рішенні суду і посилання на цю статтю вичерпано, то окремо позивачу надається законодавча можливість повернення додатково 50 відсотків судового збору за ухвалою суду (ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір») без встановлення строку для цього.

Ознайомившись з поданою заявою, приходжу до наступних висновків.

26.02.2020 до Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява представника Гребенюка О.С., який діє в інтересах позивача АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді від 27.04.2020 вищевказану справу передано за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області за адресою: 12301, Житомирська область, Черняхівський район, смт Черняхів, вул. Слобідська, 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, діючим законодавством передбачено вичерпний перелік підстав для повернення судового збору.

Враховуючи, що передача справи за підсудністю не є підставою для повернення судового збору, вважаю, що у задоволенні заяви представника АТ КБ «ПриватБанк» про повернення судового збору слід відмовити.

У даній цивільній справі ухвалено рішення іншим судом, а представник позивача звернувся з вимогою про повернення судового збору на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», тобто вирішення даного питання віднесено до компетенції суду, який ухвалив рішення, у тому числі шляхом винесення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 260, 353 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника Михальченка Федіра Володимировича, який діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення судового збору у справі № 397/259/20 за позовом представника Гребенюка Олександра Сергійовича, який діє в інтересах позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ Д.В. Мирошниченко

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Судове рішення станом на _______________20___ набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи №397/259/20 (н/п 2-сз/397/14/20.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Мирошниченко

Копію засвідчено ________________20___.