Ухвала

26 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 214/1176/17

провадження № 61-14617ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року усправі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки з моменту їх укладення, за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , підписана представником ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року.

Вказанакасаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Пунктами 11 та 16-1 Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року постановлено розгляд даної цивільної справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Враховуючи, що провадження у вказаній справі було розпочате після 30 вересня 2016 року, представництво сторін у Верховному Суді має здійснюватися адвокатами.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Касаційну скаргу, подану до Верховного Суду 02 жовтня 2020 року, підписано представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , за довіреністю від 22 квітня 2019 року.

З доданих до касаційної скарги документів не вбачається, що ОСОБА_3 є адвокатом.

Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року, підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не мала права її підписувати.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов