Постанова

Іменем України

27 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 2012/4613/12

провадження № 61-21297св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватне акціонерне товариство «Харківський коксовий завод», приватне акціонерне товариство «Термолайф», Міністерство екології та природних ресурсів України, Міністерство охорони здоров`я України, Державна служба геології та надр України, Харківська міська рада, прокуратура Харківської області, Головне Управління Державної фіксальної служби в Харківській області, Державна екологічна інспекція у Харківській області, Жовтнева районна державна адміністрація Харківської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, управління Держсанепідемслужби у м. Харкові в особі Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області, Жовтневий районний відділ ГУ ДСНС України в Харківській області в особі Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департамент екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково-дослідний інститут гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, Департамент охорони здоров`я Харківської міської ради, харківське обласне бюро судово-медичної експертизи, комунальний заклад охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка № 22», Державне підприємство «Гипрококс», Головне управління Держпраці у Харківській області, Український науково-дослідний вуглехімічний інститут, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович Вікторія Валеріївна, суддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов Михайло Олександрович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення шкоди життю і здоров`ю та відшкодування шкоди.

Ухвалені у справі судові рішення

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року скасовано рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з інших підстав.

Постановою Верховного Суду від 25 лютого 2019 року постанову Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року - залишено без задоволення. Постанову Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог статті 423 ЦПК України та не є підставою для перегляду судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки в тексті ухвали Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року - залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що зазначені в заяві ОСОБА_1 обставини, не є описками в розумінні закону. А внесення виправлень у судове рішення, про які просить заявник, змінить зміст судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року доповнено резолютивну частину ухвали Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року другим абзацом наступного змісту: «Постанову Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року залишити в силі». У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що наявні підстави для доповнення резолютивної частини ухвали Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року. Апеляційний суд у повному обсязі перевірив усі доводи заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 20178 року, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У листопаді 2019 року до касаційного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не взято до уваги те, що нововиявленими обставинами по справі є результати проб ґрунту та річкового мулу, яєць курей домашнього вигулу та вміст отруйних речовин фаховими експертами Празького хімічно-технологічного університету факультету технологій захисту навколишнього середовища Центру хімічного захисту навколишнього середовища Указані результати досліджень датуються 18 травня 2018 року та, на думку заявника, засвідчили реальне забруднення отруйними речовинами територію Новобоварського району м. Харкова. Також до нововиявлених обставин відносяться дані листа Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 07 травня 2019 року, що за підтверджують відсутність у відповідачів підстав для використання безгоспного обладнання по виробництву коксу, мінеральної вати із базальту та артезіанських свердловин до Новожанівського родовища мінеральної води.

ОСОБА_1 указує на те, що під час перегляду постанови Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року за її заявою про перегляд вказаної постанови за нововиявленими обставинами суд не вмотивував свою позицію щодо інформації в доданому до заяви листі Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 07 травня 2019 року, тому суд безпідставно відмовив в ухваленні додаткового рішення.

ОСОБА_1 указує на те, що результати експертиз проб ґрунту, річкового мулу та яєць курей домашнього вигулу, відібраних незалежними експертами Празького хіміко-технологічного університету м. Прага, датовані 18.05 2018, тобто до винесення рішення Апеляційним судом Харківської області від 11 вересня 2018 року. Натомість в ухвалі Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року помилково зазначено про те, що вказані проби отримані нею вже після винесення рішення суду першої інстанції і не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 423 ЦПК України. Вважає, що Харківський апеляційний суд є судом, що виніс постанову 11 вересня 2018 року у вказаній справі як суд першої інстанції, тому результати експертиз від 18 травня 2019 року не є новими доказами у справі, а є нововиявленими обставинами, що є підставою для виправлення помилки в тексті зазначеної вище ухвали апеляційного суду від 30 липня 2019 року з зазначенням в ухвалі хронології дат подій, які заявлені позивачем.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У лютому 2019 року Адміністрація Новобаварського району Харківської міської ради подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові ухвали залишити без змін. Зазначає про те, що оскаржувані судові ухвали прийнято з дотриманням вимог процесуального закону, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано справу № 2012/4613/2012 з Ленінського районного суду м. Харкова.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

За положеннями частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2)встановлений вироком або ухвалою або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1)переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2)докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існують на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи: вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як на підставу своїх вимог у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року ОСОБА_1 вказувала, що на території Новобоварського району м. Харкова, де вона постійно проживає, були проведені незалежні фахові дослідження проб ґрунту та річкового мулу, яєць курей домашнього вигулу на вміст отруйних речовин фаховими експертами Празького хіміко-технологічного університету факультету технологій захисту навколишнього середовиза Центру хімічного захисту навколишнього середовища. Указані дослідження засвідчили реальне забруднення отруйними речовинами територію Новобоварського району м. Харкова, де вона постійно проживає. Вказане підтверджує факт заподіяння їй шкоди. Також просила вважати нововиявленою обставиною лист Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 07 травня 2019 року.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Матеріали справи свідчать про те, що під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про усунення шкоди життю і здоров`ю та відшкодування шкоди, судом досліджувались різні висновки санітарно-епідеміологічних експертиз, екологічних експертиз, які не встановлювати порушення відповідачами вимог закону, які призвели до забруднення навколишнього середовища.

Проби ґрунту, річкового мулу та яєць курей домашнього вигулу, які досліджувалися фаховими експертами Празького хіміко-технологічного університету факультету технологій захисту навколишнього середовища Центру хімічного захисту навколишнього середовища, були взяті вже після ухвалення рішення судом першої інстанції.

За таких обставин результати дослідження Празького хіміко-технологічного університету факультету технологій захисту навколишнього середовища Центру хімічного захисту навколишнього середовища - є новим доказом, а не нововиявленою обставиною.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (справа «Праведная проти Росії» (CASE «PRAVEDNAYA v. RUSSIA», рішення від 18 листопада 2004 року).

Таким чином, правильними є висновки апеляційного суду про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог статті 423 ЦПК України та не є підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалив рішення;

2) суд, вирішив питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як на підставу вимог заяви про ухвалення додаткового рішення по заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року, ОСОБА_1 посилалася на те, що під час перегляду постанови Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року за її заявою про перегляд вказаної постанови за нововиявленими обставинами суд не вмотивував свою позицію щодо інформації в доданому до заяви листі Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 07 травня 2019 року.

Убачається, що лист Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 07 травня 2019 року досліджувався апеляційним судом при вирішенні питання про перегляд постанови Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року за нововиявленими обставинами, і з урахуванням його наявності апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив усі доводи заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року, тому правильно відмовив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до вимог частини статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Як на підставу вимог заяви про виправлення помилки, ОСОБА_1 посилалася на те, що результати експертиз проб ґрунту, річкового мулу та яєць курей домашнього вигулу, відібраних незалежними експертами Празького хіміко-технологічного університету м Прага, датовані 18 травня 2018 року, тобто до винесення рішення Апеляційним судом Харківської області від 11 вересня 2018 року. Натомість в ухвалі Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року помилково зазначено про те, що вказані проби отримані нею вже після винесення рішення суду першої інстанції і не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 423 ЦПК України. Заявник вважає, що Харківський апеляційний суд є судом, шо виніс постанову 11 вересня 2018 року у вказаній справі як суд першої інстанції, тому результати експертиз від 18 травня 2019 року не є новими доказами у справі, а є нововиявленими обставинами. У зв`язку з цим, заявник просила суд виправити помилку в тексті ухвали Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року з зазначенням в ухвалі хронології дат подій, які заявлені позивачем.

Зазначені у заяві ОСОБА_1 обставини, не є описками в розумінні закону. А внесення виправлень у судове рішення, про які просить заявник, змінить зміст судового рішення.

За таких обставин правильними є висновки апеляційного суду про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки в тексті ухвали Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що відповідно до правил статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові судові рішення без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев