Справа 431/800/20
Провадження 2/431/404/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Воронкіна О.А.,

за участі секретаря Савкової Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байдівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Байдівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права на земельну частку (пай), в якому просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай), відповідно до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» с.Байдівка, Старобільського району Луганської області, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № , який зареєстровано від 22 грудня 1995 року за реєстраційним № 16, за порядковим № 161, середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Зоря» складає: 5,478 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок нерозподілених або невитребуваних земель або за рахунок земель комунальної чи державної власності, які розташовані на території Байдівської сільської ради.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона була членом колгоспу «Зоря» Старобільського району Луганської області. Байдівською сільською радою Старобільського району було безоплатно передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Старобільському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській від 30.09.2019 року № 534/173-19, ОСОБА_1 внесена до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» с. Байдівка, Старобільського району Луганської області, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № , який зареєстровано від 22 грудня 1995 року за реєстраційним № 16, значиться ОСОБА_1 за порядковим № 161. Однак, в списках Технічної документації по паюванню земель колективної власності КСП «Зоря» Старобільського району Луганської області, що дають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), затверджених протоколом зборів уповноважених членів КСП «Зоря» від 25.10.1996 р. №3, ОСОБА_1 не значиться. Згідно матеріалів технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних часток (паїв) в натурі власникам сертифікатів села Байдівка із земель колективної власності КСП «Зоря» Старобільського району Луганської області, затверджених розпорядженням голови РДА від 05.04.1999 р. № 167, середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Зоря» складає: 5,478 умовних кадастрових гектарів. На момент набрання чинності Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" ОСОБА_1 була включена до Списків членів колгоспу «Зоря» Старобільського району, що мають право на земельну ділянку (пай). Слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, позивачка, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» с.Байдівка, Старобільського району Луганської області, була внесена до списку громадян, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № , який зареєстровано від 22 грудня 1995 року за реєстраційним № 16, за порядковим № 161, але сертифікат на земельну частку (пай), та державний акт на право власності на земельну ділянку на її ім`я не виготовлялися, отримати на даний час сертифікат чи державний акт без рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) не маю можливості у зв`язку зі змінами у земельному законодавстві, а тому звернулася до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про підтримання позову.

Представник відповідача - Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, рішення по даній справі прийняти згідно чинного законодавства.

В судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_3 пояснив, що позивач повинна бути членом КСП для отримання земельної ділянки відповідно до закону, та вона не повинна бути виключена з членства, а тому необхідні підтвердження того, що вона залишилась членом КСП після звільнення.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 була членом колгоспу «Зоря» Старобільського району Луганської області.

Відповідно до повідомлення за вих. №35 від 07.10.2020 року Комунальна установа «Трудовий архів» Старобільського району зазначає, що ОСОБА_1 проходить по книзі обліку трудового стажу та заробітку працівників колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» працівником дитсадку з серпня 1995 року по квітень 1996 року. Книги наказів з особового складу та заяви на звільнення з роботи ОСОБА_1 в КСП «Зоря» Старобільського району на державне зберігання до архіву не надходили.

Як передбачено п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно довідки Відділу Держгеокадастру у Старобільському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській від 30.09.2019 року № 534/173-19, ОСОБА_1 внесена до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» с.Байдівка, Старобільського району Луганської області, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю Серії ЛГ № , який зареєстровано від 22 грудня 1995 року за реєстраційним № 16, значиться ОСОБА_1 за порядковим № 161. Однак, в Списках Технічної документації по паюванню земель колективної власності КСП «Зоря» Старобільського району Луганської області, що дають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), затверджених протоколом зборів уповноважених членів КСП «Зоря» від 25.10.1996 р. №3, ОСОБА_1 не значиться. Згідно матеріалів технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних часток (паїв) в натурі власникам сертифікатів села Байдівка із земель колективної власності КСП «Зоря» Старобільського району Луганської області, затверджених розпорядженням голови РДА від 05.04.1999 р. № 167, середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Зоря» складає: 5,478 умовних кадастрових гектарів.

На момент набрання чинності Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" ОСОБА_1 була включена до Списків членів колгоспу «Зоря» Старобільського району, що мають право на земельну ділянку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту.

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконаленню правил землекористування у масивах земель сільського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання запрошення в Україні» № 2498-VII від 10.07.2018 р. згідно статті 13, ОСОБА_1 має в термін до 01.01.2025 року реалізувати своє право на земельну ділянку (пай).

З огляду на викладене, суд вважає позов ОСОБА_1 до Байдівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права на земельну частку (пай)- законним, обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.

На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 22, 23 ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст.ст.11-13, 81, 263-265,268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Байдівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою села Байдівка Старобільського району Луганської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай), відповідно до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» с.Байдівка, Старобільського району Луганської області, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю Серії ЛГ № , який зареєстровано від 22 грудня 1995 року за реєстраційним № 16, за порядковим № 161, середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Зоря» складає: 5,478 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок нерозподілених або не витребуваних земель або за рахунок земель комунальної чи державної власності, які розташовані на території Байдівської сільської ради.

Рішення суду може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Воронкін