Справа № 265/4358/20
Провадження № 2/265/1319/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2020 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі АТ КБ «Приватбанк») в особі представника за довіреністю Гребенюка О.С., звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позов вмотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.04.2007 відповідачеві було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 31.03.2020 має заборгованість у сумі 13239,72 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 1760,95 гривень, за відсотками за користування кредитом у сумі 6892,16 гривень, пенею у сумі 3718,05 гривень, а також штрафів у сумі 868,56 гривень. Просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2102,00 гривень.

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 липня 2020 року справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Разом із тим, серед матеріалів справи наявна заява представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» про розгляд справи у його відсутність, а також письмова згода на вирішення справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, відзиву на пред`явлений позов чи будь-яких інших заяв, що стосуються справи, повторно не надала з невідомих причин.

З урахуванням наявності відповідної згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Встановлено, що 18 квітня 2007 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Застосовуючи конструкцію договору приєднання, його умови зазвичай розроблює підприємець, у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім відповідача і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент, тобто споживач фінансової послуги, приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений.

З заяви, підписаної відповідачем ОСОБА_1 від 18.04.2007, вбачається, що вона погодилася з тим, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, з якими вона в письмовому вигляді ознайомилася.

Конструкція договору приєднання, викладена у частині першій статті 634 ЦК України, полягає не у тому, що споживач зобов`язаний самостійно ознайомитися з умовами і правилами надання послуг, пропонованими однією стороною, а у тому, що споживач має лише до них приєднатися, не маючи можливості обговорювати умови договору приєднання пропонуючи свої зімни тощо. Проте сама воля споживача на приєднання до певних умов такого договору має бути однозначною та свідчити про певне її спрямування на досягнення згоди саме на певних умовах, запропонованих банком.

За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В обґрунтування пред`явлених до стягнення сум боргу за кредитом позивачем надано розрахунок, згідно із яким станом на 31.03.2020 відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом у сумі 13239,72 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 1760,95 гривень, за відсотками за користування кредитом у сумі 6892,16 гривень, пенею у сумі 3718,05 гривень, а також штрафів у сумі 868,56 гривень.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, позивачем вимог про стягнення відсотків на підставі ст. 625 ЦК України не заявлено.

З довідки, наданої позивачем, вбачається, що відповідачеві ОСОБА_2 18.04.2007 була видана платіжна картка № 932254 строком дії до квітня 2010 року.

Таким чином, у справі, що розглядається, вимоги Банку про стягнення процентів після квітня 2010 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Наведена позиція суду у повному обсязі узгоджується із правовими висновками Верховного суду України, викладеними у постанові № 175/4753/15-ц від 06.02.2019.

Відтак, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за тілом кредиту у розмірі 1760,95 гривень, а також відсотки за користування кредитом у розмірі 961,28 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та штрафів, нарахованих відповідно Умов та Правил надання банківських послуг у загальній сумі 4586,61 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 20.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, в тому числі й місто Маріуполь, де мешкає відповідач ОСОБА_2 .

Враховуючи наведені положення, суд приходить до висновку про неправомірність нарахування позичальникові ОСОБА_2 пені та штрафів у загальній сумі 4586,61 гривень, нарахованих у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у зв`язку із чим вважає необхідним відомвити у задоволенні позову в цій частині.

Крім того, у відповідності до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до суми задоволеного позову витрати з оплати судового збору у розмірі 432,17 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 128, 131, 133, 141, 259,263-265, 280, 285 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (), юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, заборгованість за договором кредиту № б/н від 18.04.2007 у загальній сумі 2722 (дві тисячі сімсот двадцять дві) гривень 23 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати з оплати судового збору у розмірі 432 (чотириста тридцять дві) гривень 17 копійок.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2020 року.

Суддя ________________________________________