Справа № 478/963/20 Провадження № 2/478/207/2020
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2020 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Томашевський О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Рожко Олена Олексіївна, Казанківська селищна рада Казанківського району Миколаївської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 24.06.2020 року з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Рожко Олена Олексіївна, де просила визначити додатковий строк, тривалістю 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 29 липня 2020 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання.

16 вересня 2020 року, позивач надала суду уточнення до позовної заяви, яку обґрунтовувала тим, що не була обізнана про наявність складеного відносно неї заповіту та остаточно просила суд: визначити додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 07.09.2020 року до участі у справі було залучено Казанківську селищну раду Казанківського району Миколаївської області.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Позивачем подана заява, де остання просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, де просив суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. З огляду на заяву від 05.10.2020 року просив розгляд цивільної справи проводити без його участі.

Треті особи у судове засідання не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники справи не з`явилися до зали судового засідання.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить такого висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17 роз`яснив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 478/1804/17-ц, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Приписами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №18/2020, заведеноїприватним нотаріусом Казанківського нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. від 06.02.2020 року, спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 12 червня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

За життя померла була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки за вих.№19/03-15 виданої виконкомом Казанківської селищної ради від 20.01.2020 року.

Згідно заповіту ОСОБА_4 від 26.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 923, спадкодавця заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві особистої приватної власності земельну ділянку, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер: :04:000:0038), яка знаходиться у межах території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса 08 червня 2020 року.

Постановою нотаріуса від 08.06.2020 року за № 139/02-31 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» де передбачено, що відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

В постанові Верховного Суду від 30.04.2020 року у справі № 352/382/18, провадження № 61-40424св18 підкреслено, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні висновки викладені зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).

Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, про що зазначено в постанові Великої палати Верховного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

За результатами дослідження матеріалів спадкової справи, судом не встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину, а навпаки, їм також було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2 роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи.

Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Таким чином, за результатами судового розгляду, судом було встановлено, що позовні вимоги позивача пред`явлені до неналежних відповідачів. Про необхідність визначити відповідачів у справі, суд роз`яснив позивачеві в ухвалі від 26.06.2020 року. В ході підготовчого судового засідання судом було забезпечено відповідні роз`яснення позивачеві щодо складу учасників судової справи, у зв`язку з чим, в судовому засіданні, яке відбулось 26.08.2020 року, за клопотанням позивача було надано додатковий час для отримання юридичної консультації та уточнення позовних вимог.

Судом також вживались заходи щодо забезпечення участі у справі орган місцевого самоврядування.

Натомість, встановлені обставини з матеріалів спадкової справи вбачають наявність спадкоємця, яким було прийнято спадщину за заповітом та законом, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку до участі у справі залучено не було.

Враховуючи ту обставину, що залучення співвідповідача або заміна неналежних відповідачів на належного за ініціативою суду не передбачено процесуальним законом, то за результатами пред`явлення позову до неналежних відповідачів, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав його пред`явлення до неналежних відповідачів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст.12, 13, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Рожко Олена Олексіївна (Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Миру, 220/2), Казанківська селищна рада Казанківського району Миколаївської області (Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Миру, 208), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 29.10.2020 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О.Томашевський