Ухвала

21 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 373/1713/19

провадження № 61-14990ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» (далі - ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 лютого 2016 року між

ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_1 був укладений договір № 1000573 про надання кредиту, відповідно до якого відповідач отримала в кредит грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн для власних потреб у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, що зазначений у Додатку № 2, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28 % річних від суми заборгованості, що передбачено п. 1.1 Договору. Пунктом 2.5 такого договору передбачено, що позичальник за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4 % від суми кредиту, що зазначена у п. 1.1 договору. Сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтетними платежами у розмірі та в період встановленими у додатку № 1 до договору з 01 по 15 число місяця наступного за звітним, починаючи з 01 березня 2016, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі п. 2.6 договору.

Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 16 вересня 2019 року становить 52 607,80 грн, що складається із заборгованості за тілом

кредиту - 6 310,84 грн, заборгованості за відсотками - 5 245,96 грн, заборгованості по комісії - 15 815,30 грн, заборгованості за штрафними санкціями - 17 200,00 грн, заборгованості по рахунку інфляції -

5 994,98 грн, заборгованості 3 % річних - 2 040,73 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2020 року у задоволенні позову ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» залишено без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2020 року залишено без змін.

09 жовтня 2020 року ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» звернулося через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій справі є стягнення кредитної заборгованості у розмірі 52 607,80 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 100 = 210 200,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі або у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» подало касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою

статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков Є. В. Коротенко