Справа № 570/5834/19
Номер провадження 2/570/515/2020
УХВАЛА

"13" жовтня 2020 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань: Беднарчук Г.П.

представника позивача - адвоката Штогрін В.С.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки - адвоката Шміда В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання відповідачки та її представника про прийняття зустрічного позову у цивільній справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В будинку зареєстровані відповідачка, яка в будинку не проживає тривалий час. Відповідачка не оплачує житлово-комунальні послуги, не здійснює поточного ремонту, не користується житлом. За таких умов позивач звернувся до суду з даним позовом, просить суд його задовольнити, визнавши відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та стягнути з неї понесені судові витрати.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17.01.2019 року провадження у вищезазначеній справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

05.08.2020 ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсний свідоцтва про право на спадщину, скасування записів про реєстрацію прав на нерухоме майно, визнання права власності на спільне майно подружжя.

Просила прийняти до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача в судовому засіданні щодо прийняття до спільного розгляду зустрічної позовної заяви заперечила. Надала суду письмові заперечення.

Додатково зазначила, що вимоги первісного та зустрічного позову ґрунтуються на різних правових підставах, що суперечить вимогам ч.2 ст.193 ЦПК України. Крім того, зазначає, що ОСОБА_2 за зустрічним позовом є неналежним відповідачем, адже відсутні підстави задоволення матеріально-правових вимог до нього. А тому просить відмовити у приєднанні зустрічного позову до спільного розгляду з первісним.

Відповідачка в судовому засіданні просила прийняти її заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

Представник відповідачки в судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки та вважає, що наявні підстави для прийняття зустрічного позову та розгляду цих двох позовів в межах однієї цивільної справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали позовів прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Відповідно до ч.6 ст.30 ЦПК України зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову.

Згідно з ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 подав позовну заяву про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у зв`язку тим, що реєстрація відповідачки у його нерухомому майні чинить йому перешкоди у повноцінній реалізації своїх прав як власника житла. Тобто його позов по суті являється негаторним позовом про усунення перешкод у користуванні власним майном зі сторони відповідачки.

ОСОБА_1 , в свою чергу, подала зустрічний позов про визнання незаконним та скасування рішень виконавчого комітету сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування записів про реєстрацію прав на нерухоме майно, визнання прав на спільне майно подружжя.

В даному випадку, аналізуючи вимоги за первісним та зустрічним позовом, варто зазначити, що вони ґрунтуються на різних підставах.

В постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 509/667/15-ц зазначено, що підстава позову - це обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача.

В п.5.16. постанови Верховного Суду від 13 березня 2019 року №916/3245/17 зазначено, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись.

В даному випадку позов ОСОБА_2 стосується усунення перешкод у користуванні власним майном, яке належить йому на праві власності.

Тобто позивач звернувся в суд за захистом свого суб`єктивного права, що виникло з наявного у нього права власності на нерухоме майно (згідно свідоцтва про право на спадщину).

В той же час, зустрічний позов ОСОБА_1 ґрунтується на декількох правових підставах, та пред`явлений до різних суб`єктів.

Однією з підстав зустрічного позову ОСОБА_1 є визнання права власності на нерухоме майно, згідно ст.392 ЦК України.

Іншою підставою звернення ОСОБА_1 до суду із зустрічною позовною заявою є визнання незаконним правового акту, що порушує право власності, згідно ст.393 ЦК України.

Тобто правові вимоги ОСОБА_1 в зустрічному позові ґрунтуються на різних правових підставах і повинні були б стати предметом самостійного розгляду з окремих провадженнях.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №916/1608/18 від 19 травня 2020 р. зазначається, що за змістом ст.392 ЦК України вбачається, що пред`явити позов про визнання права власності може тільки власник майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

А тому суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті зустрічного позову, повернувши його ОСОБА_1 , роз`яснивши можливість звернення з позовом до суду у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 193-194, 259 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування записів про реєстрацію прав на нерухоме майно, визнання права на спільне майно подружжя, повернувши позов ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що позивачка ОСОБА_1 має право на звернення з даним позовом до суду у загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 15 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Красовський О.О.

Повний текст судового рішенян складено 18.10.2020 р.