СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/909/20
Провадження №2/547/502/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання І.І.Совєтової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , обґрунтовуючи позовні вимоги його не проживанням з 2017 року в належному позивачеві на праві приватної власності будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Також заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, у зв`язку з довготривалим захворювання та наявності інвалідності у позивача.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог. Заперечення проти ухвалення заочного рішення відсутнє.

Відповідач повідомлений судом про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), де не проживає та за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 , де поштове відправлення вручено особисто 01.10.2020. Відзив до суду не подано.

Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до чч. 1, 4 ст. 223, ст. 279 ЦПК України, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності позивача та відповідача.

Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке.

Позивачеві ОСОБА_1 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" серія СНГ № 204412 від 29.10.2007 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 від 29.10.2007 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до технічного паспорту КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" на житловий будинок приватного житлового фонду АДРЕСА_1 власником вказана ОСОБА_1 (а.с. 9-11).

Згідно довідки виконавчого комітету Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області від 20.08.2020 № 303 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: співмешканець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території старостинського округу зареєстрований, але не проживає з 2017 року, син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_1 вказала, що проживає в будинку АДРЕСА_1 зі своїми дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , пенсії з інвалідності на оплату комунальних послуг не вистачає, відповідач ОСОБА_2 не бере участі у витратах на утримання будинку. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований у будинку ОСОБА_1 не має змоги оформити житлову субсидію, оскільки дохід теж береться до уваги. Добровільно знятися з реєстрації місця проживання відповідач не бажає. Вказала, що фактично ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_2 , перешкод у користуванні вказаною квартирою відповідачу не чинили.

Відповідач не проживає у вказаному будинку з 2017 року фактично після припинення фактичних шлюбних відносин.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА № 196697 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено 3 групу інвалідності безтерміново (а.с. 13).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України - далі ЦК). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК).

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Згідно з положенням ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 156 ЖК члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.

Відповідно до ст. 157 ЖК членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

У постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Крім того, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 405 ЦК передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що, позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави 840,80 грн судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 840,80 грн судових витрат в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.Ф.Харченко