Справа №710/699/20
Номер провадження 2/710/317/20
УХВАЛА

про закриття провадження

26.10.2020 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання - Харченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву про відмову від позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 від 19.12.2019.

Свій позов позивач мотивує тим, що 11.07.2016 його батько, ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів йому все належне йому майно. Даний правочин не таємним, батько розповідав про нього і родичам, і сусідам. ІНФОРМАЦІЯ_1 заповідач помер. Після його поховання, отримавши свідоцтво про смерть, позивач звернувся до приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Горбача В.П. із заявою про прийняття спадщини. Але нотаріус повідомив, що батько за дванадцять днів до смерті склав інший заповіт, в якому все майно заповідав виключно сестрі позивача ОСОБА_5 . Заповіт був посвідчений 19.12.2019 приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним А.В. Позивач вважає, що згаданий заповіт є недійсним, оскільки батько проживав в селі Княжа Звенигородського району. Починаючи з осені 2018 року стан здоров`я батька був нестабільний, Захворювання серцево-судинної системи, опорно-рухового апарату, захворювання гепатологічного пульмонологічного характеру змушували звертатись за медичною допомогою на стаціонарне лікування Шполянської ЦРЛ все частіше. Тому, позивач не заперечував щодо пропозиції сестри проживати батькові у неї, бо це близько до лікарні і під наглядом. В листопаді 2019 року батькові зробили операцію троакарний лапароцентез асцита. Після операції фізичний та психічний стан почав швидко погіршуватись: він не міг самостійно рухатись, почав приймати сильні анальгетики. Позивач та його брат ОСОБА_3 постійно спілкувались з батьком, жодного разу він не говорив про зміну заповіту. Із всього належного йому майна він хотів продати належний йому житловий будинок ( АДРЕСА_1 ) про що повідомляв позивача, розпоряджень щодо іншого майна не було. Як позивачу стало відомо від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при оформленні оспорюваного заповіту батько не був у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Курінного А.В. 19.12.2019 з 09 год. 00 хв. по 11 год.30 хв. за адресою: місто Шпола, вул. Європейська, 16. Батька позивача, на його думку, привезли на автомобілі у двір за вказаною адресою близько 10 год. 30 хв., стан його був важким - затьмарений погляд та нечітка мова. Після цього до автомобіля із приміщення вийшов нотаріус з підготовленими документами, які батько підписав, не читаючи. Тому позивач звернувся з позовному про визнання такого заповіту недійсним.

Відповідач надав до суду відзив, в якому вказав, що після оперативного втручання батько приймав необхідні ліки, для покращення його фізичного стану, які ніяким чином не впливали на його психічний стан, свідомість, він давав звіт своїм діям, свідомо керував ними, до останнього дня знаходився при здоровому глузді і у свідомості. Відповідач ніяким чином не могла вплинути і не впливала на його волю щодо складення заповіту, оскільки батько проживав з ним, відповідач за ним доглядав, піклувалася про нього, позивач і третя особа лише інколи до нього телефонували, але ніякої допомоги по лікуванню не надавали, мотивували відсутністю коштів. Належних та допустимих доказів того, що батько через власний психічний та емоційний стан не усвідомлював значення своїх дій позивачем не надано, тому, на думку відповідача, у суду немає достатніх підстав для задоволення позову. Заповіт був оформлений у кабінеті нотаріуса, батько його прочитав вголос, погодився з його текстом і власноручно підписав, тому підстав для визнання заповіту недійсним немає.

Третя особа надала пояснення щодо позову, згідно з якими, третя особа стверджує, що померлі батьки при житті хотіли, щоб їхнє майно дісталось найменшій дитині - ОСОБА_1 . Це було логічним кроком: третій особі батьки допомагали збудувати будинок, сестрі - придбали будинок, допомагали фінансово. Позивачу такої допомоги не надавали, тому що не було змоги це робити. Про заповіт на користь брата третя особа знала. З осені 2019 року стан батька почав погіршуватись. ОСОБА_3 пропонував батькові переїхати до нього, так як його дружина - медсестра і має професійні навики по догляду за хворими. Сестра була категорично проти. Ні сестра, ні її чоловік не працюють, доходів немає. Позивач допомагав батькові коштами, у вересні 2019 року передав батькові 14000,00 грн. Фактично сестра продала належний батькові будинок в грудні 2019 року за 5000 доларів США. Всі перелічені кошти вона використовувала на власний розсуд, і ОСОБА_3 вважає, що догляд за батьком для його сестри був лише джерелом доходу. З батьком ОСОБА_3 постійно був на зв`язку в телефонному режимі, тому що змоги часто приїжджати не було. 09.12.2019 до ОСОБА_3 зателефонував батько, запитував як справи, чи буде він їхати на роковини смерті його брата в село Озірна та чи заїде до нього. По голосу ОСОБА_3 відчув, що стан батька дуже поганий. 13.12.2019 третя особа заїхала провідати батька. Він лежав на ліжку і самостійно не міг навіть сісти, впізнав сина не відразу. Очі були наче не його і в ОСОБА_3 склалось враження, що батько під дією психотропних речовин. Він спитав мене чого син приїхав, грошей у нього немає. 18.12.2019 зранку зателефонувала сестра ОСОБА_3 та повідомила, що батькові стає все гірше і гірше, казала, щоб він приїхав. вечері того дня вона також зателефонувала, але вже напідпитку і розказувала, що є вже заповіт всіх сторін в рівних долях. Також особа надала пояснення щодо відзиву, в якому вказала, що дійсно рідко приїжджала до батька. Восени 2019 року провідувала батька лише тричі, але практично кожного дня спілкувався з батьком або сестрою по телефону. Під час спілкування з батьком помітив, що він втратив власну точку зору, лише транслював позицію сестри. Під час догляду батька відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області ухвалою від 13.07.2020 відкрив провадження по справі.

Суд Шполянського районного суду Черкаської області ухвалою від 20.08.2020 витребував від Комунального некомерційного підприємства «Шполянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (20603, м. Шпола, вул. Соборна, 58) та Комунального некомерційного підприємства "Шполянська багатопрофільна лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків" Шполянської районної ради (вул. М. Амосова, буд.10, м. Шпола, Черкаська область, 20603) копій документів медичної карти, історії хвороби, виписок, витягів, історії відвідування, результати аналізів та оглядів ОСОБА_4 , 1940 року народження, за період з 01.06.2019 по 31.12.2019.

У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій вказав, що відмовляється від позову та просив закрити провадження у справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та вказав, що заперечує проти позову.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та вказала, що проти задоволення позову не заперечує.

Згідно з ч.3 ст.206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч.2 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Отже, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відповідною заявою позивача про закриття провадження у справі та відмовою позивача від позову.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 7 статті 135 ЦПК України визначено, що у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п`яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується довідкою до акту огляду МСК серії 10 ААА №256557 (а.с. 4).

Згідно з ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач не надав суду клопотання про відшкодування, понесених ним судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд доходить до переконання про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову. Разом з тим суд вважає за потрібне роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. 1 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 133, 135, 141, 142, 206, 255, 256, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним.

Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. П Побережна