_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2964/20
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі - Кириковій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Шкільний», Виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко Аліна Вікторівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора та скасування записів про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,
Провадження в зазначеній цивільній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження на підстави ухвали судді Київського районного суду міста Одеси від 12 червня 2020 року.
17.08.2020 року до суду надійшли письмові пояснення третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_3 щодо позову, в яких одночасно останніми поставленні запитання відповідачу Виконавчому комітету Южненської міської ради Одеської області та третій особі державному реєстратору Голубенко А.В. в порядку ст. 93 ЦПК України, а саме:
- Які документи подавалися заявниками для державної реєстрації?
- В якій формі (паперовій або електронній) подавались державному реєстратору заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №31603313 та №31602840 разом з документами?
- Яка причина відсутності підписів заявників на заявах №31603313 та №31602840 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно?
Судом одночасно приймається до уваги, що державний реєстратора Голубенко Аліна Вікторівна є суб`єктом державної реєстрації відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області.
Як стверджував представник третіх осіб, на зазначені пояснення та вимогу, виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області, а державний реєстратор відділу вказаного виконавчого органу, не надали відповідних відповідей на поставлені запитання.
22.09.2020 року представником третіх осіб Свидою К.В. було скеровано відповідний адвокатський запит до виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області, з приводу не надання відповіді на поставлені запитання в письмових поясненнях від 14.08.2020 року, які надійшли до суду 17.08.2020 року.
Суд зазначає, що статтею 93 ЦПК України передбачено, що 3часник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.
Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.
На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.
Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання.
Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.
У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань.
Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів.
Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання:
1) з підстав, визначених статтями 70, 71 цього Кодексу;
2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;
3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань.
За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.
Отже, стаття 93 ЦПК України регламентує обов`язок учасник справи, якому поставлені відповідні запитання, надавати відповіді та наявні підстави для відмови від надання відповідей на такі запитання.
Суд зазначає, що Виконавчим комітетом Южненської міської ради особисто листом від 02.10.2020 року підтверджено факт отримання таких пояснень в яких містяться відповідні запитання 14.08.2020 року, на які не надано до суду ані відповіді у встановлені законом строки, ані посилань щодо підстав для не надання відповідей у відповідності до ст. 93ЦПК України.
Статтею 43 ЦПК України, передбачено зобов`язання учасників справи зокрема: надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.
Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).
З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Відповідно до вимог ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції.
Керуючись ст. 262 ЦПК України, суд,
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий Калініченко Л. В.