Провадження № 22-ц/801/594/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 рокуСправа № 127/27228/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,

за участі секретаря судового засідання Куленко О. В., представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» Бажукова А. К., розглянувши за правилами, встановленими для роз-гляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому су-довому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду ци-вільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного

товариства «Державний експортно - імпортний банк України» про

визнання зобов`язань припиненими,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , його представ-ника адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни на рішення Вінницького місь-кого суду Вінницької області від 13 січня 2020 року, ухвалене у приміщенні су-ду в м. Вінниці за головування судді Федчишена С. А., повний текст якого скла-дений 14 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дер-жавний експортно-імпортний банк України» ( далі - ПАТ «Укрексімбанк» ) в особі філії у м. Вінниці про визнання зобов`язань припиненими, посилаючись на наступні обставини. 05 квітня 2007 року між сторонами у справі був укладе-ний кредитний договір № 7407с12, за умовами якого позивач отримав у банку кредит у сумі 47 000,00 доларів США строком користування до 03 квітня 2014 року. 29 вересня 2008 року між позивачем та ВАТ «Укрексімбанк» укладений договір № 74108С40 про надання позивачу у кредит 30 000,00 доларів США на строк до 28 вересня 2015 року. У забезпечення виконання зобов`язань за обома кредитними договорами батько позивача ОСОБА_2 25 вересня 2008 року уклав з банком нотаріально посвідчений іпотечний дого-вір № 74108Z47, згідно умов якого він як майновий поручитель передав в іпоте-ку банку земельну ділянку площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:0083, про що в Єдиний реєстр обтяжень нерухомого майна внесені необхідні відомості за номерами відповідно 4764153, 7991465; у Єди-ний реєстр іпотек внесені обтяження за № 4763988 та за № 7991333. 03 квітня 2014 року іпотекодавець помер, його єдиним спадкоємцем за заповітом є пози-вач у справі. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2014 року у цивільній справі № 127/3672/14-ц із ОСОБА_1 на користь банку стягнута заборгованість за кредитним договором від 05 квітня 2007 року № 7407с12 у розмірі 11208,67 доларів США тіла кредиту та процен-тів, 11384,21 гривні пені. Стягнута указана заборгованість була погашена, що підтверджується довідкою банку від 15 серпня 2019 року № 074-19/587, однак обтяження за № 4764153 з Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна, № 4763988 з Єдиного реєстру іпотек вилучені не були, не дивлячись на припи-нення фактичним виконанням рішення суду зобов`язань позичальника перед банком за кредитним договором № 7407с12.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2014 року у цивільній справі № 128/935/14-ц із ОСОБА_1 на користь банку стягнута заборгованість за кредитним договором від 29 вересня 2008 року № 74108С40 у сумі 15343,85 долари США тіла кредиту та процентів, 8667,60 гри-вень пені. Це рішення 17 вересня 2019 року фактично виконане у повному об-сязі, що підтверджується постановою відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 20 вересня 2019 року про закінчення ви-конавчого провадження.

У січні 2017 року банк повторно звернувся у Вінницький міський суд Він-ницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29 вересня 2008 року № 74108С40. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі відповідно від 20 вересня та 06 грудня 2017 року про задоволення і часткове задоволення позову банку поста-новою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2018 року на часткове задоволення касаційних скарг ПАТ «Укрексімбанк» і ОСОБА_1 скасовані, ухва-лене нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів і пені за указаним кредитним до-говором відмовлено.

Посилаючись на припинення відповідно до статей 598, 599 ЦК України зо-бов`язання як юридичний наслідок належного його виконання, на те, що згідно статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється припиненням ос-новного зобов`язання, а банк, порушуючи майнові права ОСОБА_1 , не звернувся до державного реєстратора із заявами про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основ-ним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, позивач та його адвокат просили суд визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором від 05 квітня 2007 року № 7407с12, укладеним між ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії у м. Вінниці та ОСОБА_1 , а також за кредитним договором від 29 вересня 2008 року № 74108С40, укладеним між тими самими сторонами. Як наслідок позивач та його адвокат просили суд визнати припиненою іпотеку земельної ді-лянки площею 0,1500 га, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:0083, за іпотечними договорами від 05 квітня 2007 року № 7407Z31, від 25 вересня 2008 року № 74108Z47, укладеними між ПАТ «Укрек-сімбанк» в особі філії у м. Вінниці та ОСОБА_2 , посвідченими приват-ним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької об-ласті Дробахою В. О. за реєстраційними номерами відповідно 397 та 1599 ( а. с. 3-5 ).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2020 року року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії у м. Вінниці про визнання припиненими зобов`язань відмовлено, су-дові витрати залишені за позивачем ( а. с. 120-106 ).

Не погоджуючись з ухваленим 13 січня 2020 року рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Мишковська Т. М. оскаржують його в апеляційному порядку, просять вказане рішення ска-сувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Скаржники вважають оскаржуване судове рішення незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, за неповного з`ясування судом обста-вин справи, висновків, що не відповідають фактичним обставинам.

03 березня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив пред-ставника ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії у м. Вінниці адвоката Шахрай О. А. на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника на рішення суду першої інстанції від 13 січня 2020 року. Представник банку вважає оскаржуване рішення ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, за результатом належного встановлення і дослідження судом обставин справи, що мають значення для вирішення спору. Натомість апеляційна скарга є безпід-ставною. Виклавши у відзиві фактичні обставини справи, представник відпові-дача наголошує, що протягом періоду дії кредитних договорів позивач система-тично порушував строки сплати процентів по кредиту згідно графіків платежів, через що банк неодноразово звертався в суд з позовами про захист своїх майно-вих інтересів шляхом стягнення із ОСОБА_1 заборгованості. Судами були відкриті провадження у справах: № 127/ 3672/14-ц, № 128/278/17, № 128/935/14-ц, № 127/1542/17-ц, № 127/1544/17-ц, у них ухвалені рішення, розмі-щені на сайті судової влади. На сьогоднішній день має місце спір з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки. Указана справа перебуває на розгляді касаційного суду, у зв`язку з чим у банку відсутні підстави для зняття обтяжен-ня з іпотечного майна. Крім цього на балансі банку обліковується заборгова-ність позивача по процентах за період з 01 лютого 2014 року по 31 жовтня 2019 року у сумі 16 438,96 доларів США. Банк вправі також з огляду на погашення визначеної судовим рішенням у справі № 128/935/14-ц заборгованості лише у вересні 2019 року, пред`явити вимоги до позивача на підставі частини другої статті 625 ЦК України про стягнення річних відсотків та інфляційних втрат. Представник банку підкреслює, що зобов`язання за кредитним договором не були припинені фактом погашення заборгованості, визначеної до стягнення у примусовому порядку станом на лютий 2014 року згідно з рішеннями Вінниць-кого міського суду Вінницької області у справах № 127/3672/14-ц, № 128/935/14-ц. На підставі викладених обставин у банку не виникло зобов`язання для зняття обтяження з іпотечного нерухомого майна, банком не порушені пра-ва та законні інтереси позивача, через що представник банку просить апеляцій-ну скаргу ОСОБА_1 та його адвоката залишити без задоволення, а ос-каржуване судове рішення - без змін ( а. с. 149-152 ).

У дане судове засідання ОСОБА_1 , його адвокат Мишковська Т.М. не з`явилися. Справа призначалася до розгляду на 25 березня 2020 року 11.30 годину, але на задоволення клопотання представника позивача, яка просила від-класти розгляд справи на іншу зручну для суду дату та час, наступне судове за-сідання було призначене на 08 квітня 2020 року, 11.30 годину. На час розгляду справи у цьому судовому засіданні жодних заяв від скаржників не надходило. Ураховуючи перебування справи у провадженні апеляційного суду з 21 лютого 2020 року, з дати постановлення ухвали про відкриття в ній провадження, бе-ручи до уваги позицію представника ПАТ «Укрексімбанк» Бажукова А. К., який, повторно з`явившись у судове засідання, вважає можливим і необхідним вирішити справу по суті апеляційного оскарження у відсутності скаржників, ке-руючись нормами статті 372 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Мишковської Т. М., які належним чином, в установле-ному порядку повідомлені про місце, день та час судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень ( су-дових повісток ), додані до матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача Бажукова А. К. , дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апе-ляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що подана ОСОБА_1 та його адвокатом апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскаржува-не рішення суду першої інстанції є законним, обгрунтованим та підлягає зали-шенню без змін.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на під-ставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослі-джені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Суд першої інстанції зазначив, що правові підстави для задоволення позову відсутні. Судом встановлено, що у забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 ( позивачем у цій справі ) зобов`язань за кредитними дого-ворами від 05 квітня 2007 року № 7407с12, від 29 вересня 2008 року № 74108С40 батько позивача ОСОБА_2 уклав з банком два нотаріально посвідчені іпотечні договори: від 05 квітня 2007 року № 7407Z31, від 29 верес-ня 2008 року № 74108Z47. За указаними правочинами в іпотеку банку передана земельна ділянка площею 0,1500 га на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :03:001:0083. На підставі договорів іпотеки у Єдиний реєстр обтя-жень нерухомого майна внесені обтяження за № 4764153 та № 7991465, у Єди-ний реєстр іпотек обтяження за № 4763988 та № 7991333.

Згідно довідки ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії у м. Вінниці від 15 серпня 2019 року № 074-19/587 заборгованість по кредитному договору від 05 квітня 2007 року № 7407с12 в сумі 11208,67 доларів США по тілу і процентах кредиту, 11384,21 гривні пені на виконання рішення Вінницького міського суду Він-ницької області від 24 квітня 2014 року у цивільній справі № 127/3672/14-ц за позовом банку погашена 15 липня 2016 року. Однак станом на 15 серпня 2019 року мав місце непогашений залишок заборгованості за кредитним договором від 29 вересня 2008 року № 74108С40, визначений рішенням Вінницького місь-кого суду Вінницької області від 10 липня 2014 року у цивільній справі № 128/935/14-ц в сумі 7530,10 доларів США основного боргу, 8667,60 гривень пе-ні та 1717,01 гривень судового збору.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управлін-ня юстиції у Вінницькій області від 20 вересня 2019 року закінчене виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 128/935/14-ц, виданого Він-ницьким міським судом Вінницької області 21 листопада 2014 року на виконан-ня рішення цього суду від 10 липня 2014 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором від 29 вересня 2008 року № 74108С40 в сумі 15343,85 доларів США, 8667,60 гривень пені ( 8469,78 гривень пені за прострочення погашення кредиту та 197,82 гривень пені за прострочення сплати процентів ) у зв`язку з погашенням заборгованості у повному обсязі.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16 серпня 2018 року у цивільній справі № 128/278/17 звернуто стягнення на предмет іпо-теки земельну ділянку на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :03:001:0083, що на-лежала за життя ОСОБА_2 ( помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами від 05 квітня 2007 року № 7407с12 та від 29 вересня 2008 року № 74108С40 в сумі 23237,48 доларів США та 234523,21 гривні. Спосіб реалізації предмета іпотеки визначений як прове-дення прилюдних торгів з початковою ціною лота на рівні 963535,00 гривень. Це рішення суду першої інстанції скасоване постановою Вінницького апеляцій-ного суду від 31 січня 2019 року. У справі ухвалене нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Укрексімбанк»: звернуто стягнення на ту ж земельну ділянку, що перебуває в іпотеці банку, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором від 29 вересня 2008 року № 74108С40 в сумі 10375,79 доларів США. Спосіб реалізації предмета іпо-теки теж визначений шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ці-ною предмета іпотеки на рівні 963535,00 гривень. В решті позовних вимог від-мовлено.

З приводу перевірки судових рішень з питання звернення стягнення на предмет іпотеки на відповідність правильності застосування судами першої, апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права у справі № 128/278/17 ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного су-ду від 13 березня 2019 року відкрито касаційне провадження.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання при-пиненими його зобов`язань перед банком за кредитними договорами та догово-рами іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що чинним судовим рішен-ням Вінницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі № 128/278/17 встановлено наявність у позивача заборгованості за кредитним дого-вором від 29 вересня 2008 року № 74108С40 у розмірі 10345,79 доларів США. Суд констатував, що відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адмініс-тративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Висновок суду першої інстанції у цій цивільній справі є вірним.

Оскаржуючи судове рішення від 13 січня 2020 року, позивач та його пред-ставник посилаються на стягнення на користь банку із позивача рішенням Він-ницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2019 року у справі № 128/935/14-ц 10345,79 доларів США та фактичне виконання цього рішення, що підтверджується постановою від 20 вересня 2019 року Відділу примусового ви-конання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територі-ального управління юстиції у Вінницькій області про закінчення виконавчого провадження. Припиненням зобов`язання за кредитним договором є факт пога-шення боргу, тому позов ОСОБА_1 за викладених обставин є обгрун-тованим.

Колегія суддів апеляційного суду вважає позицію скаржників, вкладену в апеляційній скарзі, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Скаржники зазначають в апеляційній скарзі, що заборгованість за тілом кре-диту у розмірі 10345,79 доларів США, визначена постановою Вінницького апе-ляційного суду від 31 січня 2019 року, була стягнута на виконання рішення Він-ницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2014 року у справі № 128/935/14-ц. Однак із заочного рішення суду першої інстанції від 10 липня 2014 року у вказаній справі убачається, що із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії у м. Вінниці була стягнута заборгованість за кредитним договором від 29 вересня 2008 року № 74108С40 в сумі 15343,85 до-ларів США, що складається із 14844,90 доларів США основного боргу та 498,95 доларів США процентів, та 8667, 60 гривень, куди ввійшли пеня в сумі 8469,78 гривень за невиконання зобов`язання з погашення кредиту та 197,82 гривень пені за невиконання зобов`язання зі сплати процентів. Тобто з указаного рішен-ня суду не убачається стягнення з позивача на користь банку заборгованості са-ме за тілом кредиту у розмірі 10345,79 доларів США. Указана заборгованість ОСОБА_1 визначена постановою Вінницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі № 128/278/17, яка на даний час є чинною. Такі фак-тичні обставини спростовують твердження скаржників про відсутність заборго-ваності позивача перед банком за кредитни договором від 29 вересня 2008 року № 74108С40.

Інші мотиви апеляційної скарги не привносять суттєвих підстав, які б слугу-вали достатніми та належними доказами для її задоволення. Доводи апеляцій-ної скарги представника ОСОБА_1 , його адваката не можна визнати такими, що заслуговують на увагу, колегія суддів апеляційного суду не знахо-дить законних підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтями 12, 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інак-ше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах за-явлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребува-них судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до частини першої статті 17 Зако-ну України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Кон-венцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції щодо обгрунтування судових рі-шень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен до-від заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рі-шення, може бути різною в залежності від від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцін-ки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прий-нятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сфор-мульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат роз-гляду справи.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить під-став для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржуване судове рі-шення є законним та обґрунтованим, належно умотивованим, тому апеляційну скаргу позивача та його представника належить залишити без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , його представни-ка адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2020 ро-ку залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. П. Рибчинський

Л. О. Голота