Провадження №2/760/3783/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі- Ступак М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 199 564,00 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., зобов`язати відповідача усунути розповсюдження грибкових бактерій, які з`явилися у результаті залиття квартири позивача та стягнути суму сплаченого судового збору.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилається, що 03.03.2017 з вини відповідача, як власника квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , сталося залиття її квартири, що підтверджується актом від 09.03.2017, складеним комісією ТОВ «Житло Комфорт Сервіс».

Відповідно до Звіту про оцінку майна від 01.04.2017, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Аверті» вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття жилих приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на дату проведення дослідження складає 198 064,00 грн. За проведення звіту позивачем сплачено 1500,00 грн.

Вважає, що вартість ремонтно-будівельних робіт та витрати за проведення експертизи повинні бути відшкодовані відповідачем, оскільки залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , сталося з його вини.

Крім того, позивач зазначає, що їй було завдано моральних страждань, які проявилися у стресовому стані, погіршенні стану здоров`я, внаслідок пошкодження її майна. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 5000,00 грн.

Також позивач вважає, що оскільки після залиття в її квартирі почалося розповсюдження грибкових бактерій, остання вважає, що відповідач зобов`язаний усунути таке розповсюдження власними силами.

З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги.

29.11.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 01.12.2017 у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 20.04.2018 у справі закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

15.10.2020 до суду надійшло клопотання від представника позивача, в якій останній просить розглядати справу без його участі та участі позивача, зазначений позов підтримує, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Відзиву на позов не подав.

Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності та просив позов задовольнити.

Враховуючи неявку сторін, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Судом, дослідивши мат оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10689011 від 11.10.2013.

03.03.2017 року сталося залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу.

Згідно Акту про залиття від 09.03.2017, складеного у складі комісії ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» та затвердженого директором Поліщук О.Б. вбачається, що 03.03.2017 при обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлено наступне: у коридорі на стіні, що є суміжною з санвузлом квартири №401 помітні плами від потрапляння води та пошкоджено оздоблення стіни, з`явилися висоли з відшаруванням штукатурки на висоту 0,8 кв.м. від підлоги довжиною 2,5 м.( примикання ванни до стіни санвузла у квартирі № 401 ) загальною площею 2 м.кв.. Слюсар сантехнік провів обстеження санвузла у квартирі № 401 та вияв протікання каналізаційного сифону ванни та потрапляння води під ванну через деформовану ізоляцію примикання ванни до стін санвузла, під ванною вода.

За результатами даного обстеження зроблено висновок, що потрапляння вологи на стіну відбувається у наслідок порушення правил експлуатації сантехнічних приладів, а саме герметичності сифону під ванною та порушення герметичності примикання ванни до стін, власником квартири №401 .

Згідно Звіту про оцінку майна від 01.04.2017 року також вбачається, що при обстеженні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені місця залиття та пошкодження: кімната №2 (29,80 кв.м) наявні сліди залиття паркетної дошки (29,80 кв.м), плінтуса (20,80 пог.м); коридор (18,10 кв.м) наявні сліди пошкодження та залиття стіни (40,62 кв.м), паркетна дошка (18,10 кв.м), плінтус (22,70 пог.м).

З відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_2 , тобто відповідач у справі.

Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно п.6 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими терииторіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992року № 572 власники житлових будинків зобов`язані:здійснювати своєчасне проведення їх ремонту;забезпечувати технічне обслуговування конструктивних елементів і технічного обладнання, санітарне обслуговування допоміжних приміщень і прибудинкової території;виконувати умови договірних відносин з підприємствами по обслуговуванню житла.

Відповідно до п.18 Правил Власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає встановленим, що причиною залиття квартири позивача є порушення відповідачем правил експлуатації сантехнічних приладів та порушення герметичності сифону під ванною та порушення герметичності примикання ванни до стіни.

Доказів на спростування обставин, що зазначені у акті про залиття від 09.03.2017 відповідачем не надано, як і не надано доказів відсутності вини відповідача у залитті квартири позивача та звільнення останнього від відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок залиття квартири, остання звернулась до Приватного підприємства «Аверті», яке діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №16538/14 від 05.06.2014.

Згідно Звіту про оцінку майна від 01.04.2017, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Аверті» вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття жилих приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на дату проведення дослідження складає 198 064,00 грн.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що Звіт про оцінку майна від 01.04.2017, що складений ПП «Аверті» містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань.

Оцінивши вказаний вище Звіт у сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому приймає його до уваги в якості належного та допустимого доказу при визначенні розміру матеріальної шкоди.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Статтею 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача спричинену майнову шкоду внаслідок залиття у розмірі 198 064,00 грн. та витрати понесені по оплаті звіту про оцінку у розмірі 1500,00 грн., що підтверджено Акту прийому-передачі наданих послуг від 26.04.2017 та квитанцією до прибуткового касового ордера № 46 від 28.04.2017.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд вважає, що внаслідок залиття квартири та пошкодження її майна, позивач зазнала моральних страждань.

А тому, з урахуванням перенесених моральних страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн.

Що стосується заявленої вимоги позивача щодо усунення розповсюдження грибкових бактерій, які з`явилися у результаті залиття квартири №400 , за рахунок відповідача, слід зазначити.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про стягнення матеріальної шкоди, суд вважає, що права позивача є поновленими, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2010,64 грн.

Керуючись 15, 16, 22, 23, 317, 319, 322, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.151 ЖК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов"язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: невідомий, адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) матеріальної шкоди у розмірі 199 564,00 грн., моральної шкоди у розмірі 1500,00 грн.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: невідомий, адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2 010, 64 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна