29.10.2020 Номер справи 623/3615/19
Номер провадження 2-др/623/6/20
29 жовтня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.
з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області 03.12.2019 року визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 23,3 кв.м., жилою площею 17,8 кв.м., до якої надходять: житлова кімната пл. 17,8 кв.м., приміщення загального користування: кухня пл. 1,3 кв.м., ванна пл. 0,3 кв.м., вбиральня пл. 0,3 кв.м., коридор пл. 2,6 кв.м., побутові кімнати пл. 1,0 кв.м., як на майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказує, що звернувся до реєстраційної служби Виконавчого комітету Ізюмської міської ради для реєстрації даного рішення, проте даною службою було встановлено, що квартира, яка належала його матері, не була зареєстрована за нею при житті, а числиться за колишньою власницею ОСОБА_3 , тобто наявний факт суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами, що, в свою чергу, унеможливлює проведення реєстраційних дій за суб`єктом права, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 50985447 від 05.02.2020 року.Таким чином, лише після звернення до реєстраційної служби Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області він дізнався, що квартира, яку придбала його мати за життя зареєстрована ще на колишню власницю ОСОБА_3 .

Сторони в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи суд приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення суду слід задовольнити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 623/3615/19 за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 23,3 кв.м., жилою площею 17,8 кв.м., до якої надходять: житлова кімната пл. 17,8 кв.м., приміщення загального користування: кухня пл. 1,3 кв.м., ванна пл. 0,3 кв.м., вбиральня пл. 0,3 кв.м., коридор пл. 2,6 кв.м., побутові кімнати пл. 1,0 кв.м., як на майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за колишньою власницею - ОСОБА_3 .».

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя П. П. Винниченко