Провадження 6/756/592/20
У Х В А Л А

30 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Жука М.В.

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ТОВ «ФК «Фактор Плюс» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17.08.2010 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києві від 09.10.2013 року замінено ПАТ «Кредитпромбанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк».

В подальшому, 21.12.2019 року ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Фактор Плюс», у тому числі, і за кредитним договором № 49.28/228/С-П-06 від 01.09.2006 року разом із усіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін а доповненнями до вказаного договору тощо, що є його невід`ємними частинами, укладеними між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 ; за іпотечним договором № 33/228/П/3-06 від 01.09.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чернокур О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3567у, разом із усіма додатками, додатковими угодами, договорам про внесення змін та доповненнями до вказаного договору тощо, що є його невід`ємними частинами, укладеними між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як іпотекодавцями у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором; договором поруки № 1 до Кредитного договору від 01.09.2006 року разом із усіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін а доповненнями до вказаного договору тощо, що є його невід`ємними частинами, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_7 .

З цих підстав заявник просив суд замінити у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Фактор Плюс».

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, представник заявника подав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, тому зважаючи на положення п. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справи за їхньої відсутності, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду питання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист суду до 05.10.2016 року міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з наступного з дня після набрання рішенням законної сили, а в подальшому протягом трьох років (ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.2016 року).

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави для переривання строку пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для його повернення стягувачу ( п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Таким чином заміна сторони виконавчого провадження можлива лише на стадії виконання судового рішення в межах строку пред`явлення його до примусового виконання.

Проте, матеріалами справи не містять доказів того, що на примусовому виконанні органів державної виконавчої служби чи приватних виконавців перебувають виконавчі листи у цивільній справі № 2-2213/10 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки або на час звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження не сплив строк пред`явлення цих виконавчих документів до примусового виконання.

Оскільки звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, ТОВ «ФК «Фактор Плюс» не надало доказів наявності відкритого виконавчого провадження із примусового виконання рішення суду у вказаній справі, або доказів того, що на час звернення до суду не сплив строк пред`явлення цього виконавчого документу до примусового виконання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354 та 442 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ««Фінансова компанія «Фактор Плюс», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Київському апеляційному суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя