Справа №: 671/1478/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю: секретаря судового засідання Кошонько Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача

Бацей Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волочиського відділення АТ КБ «ПриватБанк», в якому просив: стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача моральну шкоду в сумі 100 000 грн. та зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» зняти його (позивача) з банківського реєстру боржників.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що в 2008 році він взяв кредит в АТ КБ «ПриватБанк» і в 2011 році повністю цей кредит погасив. Однак, працівники АТ КБ «ПриватБанк» через три роки подали на ОСОБА_1 в суд як боржника. В суді було встановлено, що кредит погашено. Проте, «ПриватБанк» не зупинився та звернувся до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу № 10391, який направив в Волочиський районний відділ ДВС вимогу стягнути з позивача надуманий борг.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу № 10391 і рішення районного і апеляційного суду приймалося по одному і тому ж кредитному договору, таким чином, як вказує позивач, приватний нотаріус порушив ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і прийняв рішення, не ознайомившись, що по цій справі вже прийняте рішення.

Позивач посилається на те, що був змушений звернутися до СБУ та Волочиського районного суду про скасування вимоги приватного нотаріуса. Коли в «ПриватБанку» почули про судовий позов до ДВС, відразу відізвали вимогу нотаріуса, а телефонні дзвінки і СМС до цих пір надходять.

Отже, як зазначено в позові, деякі працівники «ПриватБанку» не виконують Конституцію України, порушують ст. 382 КК України (невиконання судового рішення). Своїми діями «ПриватБанк», зі слів позивача, порушує його права і свободи як громадянина України, оскільки не дає можливості ОСОБА_1 користуватися послугами інших банків, при необхідності він не зможе отримати візу в інші країни, так як рахується боржником в електронному реєстрі банку.

Зазначає, що шантаж від «ПриватБанку» триває уже п`ять років: не виконують рішення суду, не знімають позивача з реєстру боржників, а шукають варіанти його шантажувати і вимагати повернення неіснуючого боргу. Державні виконавці незаконно знімають з нього кошти виконавчий збір. Порушено нерви, потрачено кошти та час (вказує, що лікується від хвороби та не може для роботи або лікування взяти кредит в іншому банку, оскільки боржник «в електронному вигляді»).

ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що поневіряннями, викликаними незаконними діями працівників відповідача, йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 100 000 грн., так як є інвалідом 3 групи, потрібні кошти на лікування, які вираховуються з пенсії позивача за виконавчий збір, погіршився стан здоров`я, після дій представників відповідача вимушений був звертатися до лікарів. Все це призвело до зміни усталеного способу життя, негативних життєвих емоцій.

В ході розгляду справи судом було замінено відповідача Волочиське відділення АТ КБ «ПриватБанк» на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»), яке є юридичною особою.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 02 жовтня 2020 року не з`явилась, подавши суду заяву з проханням завершувати розгляд справи у її відсутності.

Опитана в судовому засіданні 18 вересня 2020 року, представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечила, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зазначила, що факт заподіяння моральної шкоди відповідачем позивачу належними та допустимими доказами не доведений.

Судом було роз`яснено сторонам їх право на звернення із клопотаннями про витребування доказів на підтвердження доводів та заперечень сторін, а також можливість залучення до участі у справі за клопотанням сторін третіх осіб, зокрема органу ДВС (в тому числі для з`ясування змісту виконавчого провадження, у разі наявності такого), однак відповідних клопотань заявлено не було.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає.

В силу ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, якою визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 січня 2015 року, яке набрало законної сили 26 лютого 2015 року, відмовлено в позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказаним рішенням суду встановлені такі обставини:

«17.05.2008 року між ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником прав та обов`язків якого є ПАТ КБ Приватбанк, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № НМХRRХ10200056, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 11520 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення 17.05.2009 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява позичальника разом із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), тарифами, складає кредитно-заставний договір.

В порушення умов договору відповідач зобов`язання стосовно повернення кредитних коштів належним чином не виконував, а тому станом на 16.01.2008 року мав заборгованість у розмірі 12625 грн. 31 коп., з яких 11092 грн. 28 коп. заборгованості за кредитом, 1119 грн. 41 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 276 грн. 48 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 137 грн. 14 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором. У зв`язку з цим 17.03.2008 року позивач звернувся в суд з заявою про видачу судового наказу про дострокове стягнення зазначеної вище заборгованості.

Наказом Волочиського районного суду Хмельницької області від 18.03.2008 року заява позивача була задоволена, з відповідача на користь позивача було стягнуто 12625 грн. 31 коп. заборгованості за кредитним договором № НМХRRХ10200056 від 17.05.2007 року.

Дана сума коштів була сплачена відповідачем в повному обсязі.»

До позовної заяви ОСОБА_1 долучено копію листа Головного управління ПФУ в Хмельницькій області № 928/02-04 від 19 березня 2019 року, згідно з яким зазначено про відрахування з пенсії ОСОБА_1 за період з січня 2019 року по березень 2019 року на підставі виконавчого листа (якого саме не зазначено).

Відповідно до листа Головного управління ПФУ в Хмельницькій області № 3092/02.04 від 11 грудня 2018 року, ОСОБА_1 проінформовано, що станом на 01 вересня 2018 року згідно виконавчого листа № 55641063 залишок боргу становить 87771,34 грн.

Згідно з листом Головного управління ПФУ в Хмельницькій області № 3517/02-04 від 31 жовтня 2019 року, зазначено про щомісячні утримання з пенсії ОСОБА_1 за період з січня 2019 року по жовтень 2019 року (на підставі чого здійснені утримання не вказано).

Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 02 серпня 2017 року, останнім запропоновано стягнути заборгованість на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 , не сплачену в строк за кредитним договором № НМХRRХ10200056 від 17 травня 2007 року, в розмірі 77810,31 грн.

Обставини щодо подальшої долі вказаного виконавчого напису в судовому засіданні не встановлені.

Судом неодноразово було роз`яснено сторонам їх право на звернення до суду з клопотаннями про витребування доказів, однак таких клопотань заявлено не було, щодо витребування виконавчого провадження сторони заперечили.

З урахуванням наведеного, враховуючи те, що суд не вправі самостійно витребовувати будь-які докази в цивільному процесу, в суді не встановлено на підставі належних та допустимих доказів, чи були стягнуті зайві кошти з ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором, якщо так яка сума була стягнута понад погашеної ним заборгованості, з чиєї вини, та чи було притягнуто винних осіб до відповідальності тощо.

Позивачем зазначалось про його звернення з приводу вчинення кримінального правопорушення, однак доказів на підтвердження вказаного ним не надано.

Посилаючись на обставини, пов`язані із станом здоров`я, позивач не надав доказів щодо цього, а також - щодо наявності причинного зв`язку між діями АТ КБ «ПриватБанк» та його станом здоров`я.

Із наданих позивачем роздруківок скріншотів з мобільного телефону дзвінків працівників АТ КБ «ПриватБанк» та СМС-повідомлень щодо наявності кредитної заборгованості встановити, з якого приводу були дзвінки, та щодо якої заборгованості СМС-повідомлення не вбачається можливим на підставі наявних матеріалів справи. Належність та допустимість вказаних роздруківок заперечила в судовому засіданні представник відповідача.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача виключити його з реєстру боржників доказів того, що ОСОБА_1 значиться у такому реєстрі (та якому саме), суду не надано.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння йому моральної шкоди відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, в задоволенні позову слід відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України; ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
Відповідач:Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30; )

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2020 року.

Суддя О.М. Бабій