Справа № 513/241/20
Провадження № 2/513/246/20
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

10 квітня 2020 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поштою звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якому просить:

звільнити Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області від сплати судового збору за подання позовної заяви;

стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 1782 гривні 03 копійки.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідачка ОСОБА_1 09 серпня 2019 року звернулась до позивача з заявою про призначення пенсії, та на підставі заяви та документів, передбачених ст.44 Закону України - № 1058-ІУ, їй було нарахована пенсія за віком з 31 липня 2019 року. Загальний стаж відповідача на момент призначення складав 40 років 10 місяців і 4 дні.

З 01.06.2019 року відповідачці було призначено підвищення до пенсії, відповідно до ст.29 ч. 3 Закону України № 1058-ІУ, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку, однак пенсіонерка вчасно вийшла на пенсію, а отже, у зв`язку з розрахунковою помилкою сума у розмірі 1782,03 грн. у період з 01.07.2019-31.12.2019 виплачена відповідачці без достатніх правових підстав.

Рішенням № 91 від 12.12.2019 року було встановлено необхідність повернення ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду надмірно виплачені їй кошти в розмірі 1782 гривень 03 коп.

Позивачем на адресу відповідачки, двічі, 13.12.2019 року та 05.03.2019 року, було направлено листи з вимогою добровільно сплатити борг, проте остання ні першого разу, ні другого - не з`явилась до управляння, хоча листи отримала, про що свідчить поштове повідомлення.

Також позивач просить звільнити його від сплати судового збору, обґрунтовуючи клопотання тим, що Управління фонду не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

Згідно з вимогами ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», з 1 січня 2020 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2027 гривень.

Відповідно до п.1.1 ч.2 ст.4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте подана позовна заява викладеним вимогам не відповідає.

В позовній заяві позивач просить про звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від сплати судового збору, в обґрунтування якого представником зазначено, що управління Фонду не має можливості сплати судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку установи для цієї мети.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами. Позивач, який заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вказаний в частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» перелік є вичерпним, і таких умов для звільнення від сплати судового збору які зазначені позивачем, він не містить.

Крім того, органи Пенсійного фонду України є державними органами.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Згідно з Порядком складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Отже, посилання на обставини, пов`язані з фінансуванням органів, установ чи організацій з державного бюджету та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, на порядок виділення коштів для сплати судового збору та погодження сплати тощо - не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 18 січня 2018 року у справі №805/2119/17-а, від 28 вересня 2018 року у справі №826/19944/16.

З огляду на наведене правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні. Відповідно, подане ним клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та відповідно до вимог ч.2 ст.185 ЦПК України, позивачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2102 гривні (1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ) за платіжними реквізитами, що розміщені на офіційному сайті Саратського районного суду Одеської області, https://st.od.court.gov.ua/.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька