Справа № 236/2037/20
22 жовтня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Бєлоусова А.Є.
за участю секретаря - Колесник О.І.,
розглянувши у судовому засіданні, в порядку загального провадження за відсутності учасників справи позовну заяву Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру сплачених коштів внаслідок отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам,
Ухвалою судді від 15.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначене підготовче засідання(а.с.49-50).
Ухвалою суду від 04.09.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті(а.с.58-59).
Представник позивача УСЗН Лиманської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав відповідну заяву (а.с.62).
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, клопотань, відзив на позовну заяву до суду не надала(а.с.61).
Виходячи з наведеного, а також з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Ухвалою суду від 22.10.2020 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Частиною 1 статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана: у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.
Згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Постанова № 505), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Згідно п.7 Порядку, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю І групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється».
Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.
З травня 2015 року за заявами позивача за фактичним місцем її проживання, в яких вона вказувала, що змін, які впливають на призначення грошової допомоги не відбулося, Управлінням соціального захисту населення Лиманської міської ради відповідними рішеннями позивачу (в складі сім`ї в кількості двох осіб: вона та її чоловік) на кожні 6 місяців була призначена щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а саме на періоди: з 07.05.2015 року по 06.11.2015 року, з 01.12.2015 року по 18.05.2016 року, з 24.05.2016 року по 23.11.2016 року, з 24.11.2016 року по 23.05.2017 року. З 24.05.2017 року по 23.11.2017 року, з 13.12.2017 року по 12.06.2018 року, з 13.06.2018 року по 12.12.2018 року на підставі рішень Управління у розмірах передбачених законодавчими актами(а.с.8, 11-26).
Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
У разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, виплата допомоги припиняється.
Згідно п. 11 зазначеного Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
В результаті проведенної Управлінням перевірки, згідно інформації Державного реєстру від 17.08.2018 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має у власності 215/1000 часток житлового будинку на підконтрольній Україні території за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину №3-1145 від 13.11.2007 року(а.с. 27-28). За результатами перевірки складено акт перевірки від 21.08.2018 року(а.с.29).
Рішенням Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради від 30.08.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено в наданні допомоги через те, що заявник володіє житловим приміщенням не на окупованій території України(а.с.31).

У зв`язку з тим, що відповідач не повідомив про зміну обставин, які впливають на виплату допомоги, виникла переплата щомісячної адресної грошової допомоги за період з 07.05.2015 року по 31.08.2018 року в сумі 69295,13 грн.(а.с.30).

19.11.2018 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист №10/22-1353, яким повідомлялося, що за період з 07.05.2015 року по 31.08.2018 року їй призначено та виплачено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в сумі 69295,13 грн. Однак, при перевірці інформації з Державного реєстру на нерухоме майно встановлено, що вона має у власності житловий будинок на підконтрольній Україні території за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину №3-1145 від 13.11.2007 року. У зв`язку з недостовірною інформацію про житло та неправомірним отриманням вказаної суми допомоги запропоновано терміново вжити заходи щодо повернення надміру нарахованих та виплачених коштів за вказаний період у сумі 69295,13 грн. Також зазначено, що в разі неповернення надміру виплачених коштів питання про їх стягнення буде вирішуватися в судовому порядку(а.с.32).

Аналогічний лист № 10/22-0041 від 09.01.2019 року(а.с.33), № 11/22-0599 від 30.03.2020 року(а.с.35,37).

Фактично, позивач вимагав у відповідача повернути виплачену йому щомісячну адресну допомогу.

Однак, судом встановлено, що за період з 07.05.2015 року по 31.08.2018 року відповідач має суму невиплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі -69295,13 грн.

Згідно з ч.1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи недобросовісність набуття державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі з боку відповідача, оскільки він не повідомив про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню грошові кошти, що сплачені йому як допомога на проживання в розмірі 69295,13 грн.

Добровільно ОСОБА_1 не повернула суму незаконно отриманих коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а тому у суду є законні підстави для примусового стягнення з нього цієї суми

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10-12, 80, 141, 263-265,280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру сплачених коштів внаслідок отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області (р/р UA0047399, , МФО 820172, отримувач УСЗН, банк ДКСУ м. Київ), надміру сплачені кошти внаслідок отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 07.05.2015 року по 31.08.2018 року в сумі 69295 (шістдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 13 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області( р/р UA0047399, ОКПО 25953557, МФО 820172, отримувач УСЗН, банк ДКСУ м. Київ), понесені позивачем судові витрати в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлений 22.10.2020 року.

Суддя -