Справа № 694/1179/20
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"26" жовтня 2020 р. м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 08.06.2001 року Звенигородським РВУМВС, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання недійсним договору дарування та договору купівлі-продажу будинку та визнання права власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.09.2020 року позовна заява була залишена без руху та позивачу було надано строк на усунення недоліків зазначених у вказаній ухвалі.

23.10.2020 року на адресу Звенигородського районного суду на виконання ухвали від 25.09.2020 року надійшла позовна заява з доданими документами. Крім того, позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивоване тим, що він є одиноким непрацюючим пенсіонером, малозабезпеченою особою. Таким чином, наразі позивач перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір.

Дослідивши позовну заяву з доданими документами, та клопотання про звільнення від сплати судового збору, які надійшли на виконання ухвали про залишення без руху від 25.09.2020 року, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону Ураїни «Про судовий збір» № 3674-VI та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору здійснюється на розсуд суду та виходячи з майнового стану сторони, яка є єдиною підставою для звільнення. Однак, наведені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору підстави (третя група інвалідності та відомості про пенсію) не можуть вважатися достатніми, оскільки в жодній мірі не підтверджують майновий стан позивача в повному обсязі, таким підтвердженням можуть бути (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, тощо). Отже, у задоволенні клопотання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору слід відмовити.

На підтвердження обставин, що позивач проживає один та пенсія є єдиним його доходом, доказів суду не надано, не доведено, що розмір судового збору, який необхідно сплатити перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Таким чином, позивач не надав суду достатніх доказів для звільнення його від сплати судового збору.

Сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обов`язком, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

Суд враховує, що Європейським судом з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з матеріальним станом позивача, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення без надання належних письмових доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175і177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позивачем не додано до матеріалів позовної заяви доказів на підтвердження сплати судового збору, або ж документів, що підтверджують підстави для відстрочення сплати судового збору, позовну заяву необхідно залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення недоліків.

Отже, позивачеві необхідно виконати в повному обсязі вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Як передбачено ч.2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч.6 ст. 127 ЦПК).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає за необхідне продовжити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що позовну заяву необхідно повторно залишити без руху як неналежно оформлену, а позивач повинен в 10 ти-денний строк з моменту отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

Керуючись, ст.ст.95,175,177,185,258,260,261 ЦПК України,

постановив :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 08.06.2001 року Звенигородським РВУМВС, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання недійсним договору дарування та договору купівлі-продажу будинку та визнання права власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення цієї копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.3ст. 185 ЦПК України,якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви у строк встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві. Водночас, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Сакун