Справа № 472/952/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2020 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області справу за позовом ОСОБА_2 до Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області. Батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 11 від 01.06.1977 року.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища 09.03.2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб і дружина змінила дівоче прізвище « ОСОБА_7 » на чоловікове « ОСОБА_8 ». Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області по справі № 605/251/15-ц від 27.05.2015 року цей шлюб було розірвано, дружині після розірвання шлюбу залишено прізвище « ОСОБА_8 ».

ЇЇ матір згідно свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 22.12.1964 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уклали шлюб і дружина змінила дівоче прізвище « ОСОБА_11 » на чоловіче « ОСОБА_12 ». Відомості про розірвання шлюбу відсутні. У її свідоцтві про народження матір вказана як « ОСОБА_4 ». Проте у свідоцтві про смерть матір зазначена як « ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 »

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_9 склала заповіт, яким зробила розпорядження: належну за законом право на земельну ділянку частку (пай) розміром 10,04 га заповідає ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що на час відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем і заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, у березні 2020 року позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, але нотаріус, ознайомившись з наданими нею документами, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендувала звернутися до суду для визначення їй додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, або для встановлення факту постійного проживання разом з матір`ю ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, якщо такий мав місце, для встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_9 та для для вирішення питання спадкування земельної частки (паю), що належала ОСОБА_9 .

Тому позивач звернулася з відповідною позовною заявою до суду, де просить встановити факт того, що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є її матір`ю, а вона її донькою, встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Катеринівка Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, на час відкриття спадщини з 26.06.1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та також просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 право на земельну частку (пай) загальною площею 10,04 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП «Плавні» Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, яке належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серія МК № 0210252 від 21 вересня 2000 року, зареєстрованого 21 вересня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9932.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю з тих же підстав зазначених в позові та просять їх задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що з 1992 року вона працює секретарем Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, всіх жителів селища знає, дійсно померла ОСОБА_9 була матір`ю заявниці ОСОБА_2 , заявниця проживала разом з матір`ю до її смерті в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працювала поштаркою в с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, дійсно померла ОСОБА_9 була матір`ю заявниці ОСОБА_2 , проживали в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до її смерті тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17 грудня 2019 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області померла ОСОБА_9 , смерть якої була зареєстрована 21 лютого 2005 року виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 10 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті .

За життя ОСОБА_9 склала заповіт, яким зробила розпорядження: належну за законом право на земельну ділянку частку (пай) розміром 10,04 га заповідає ОСОБА_5 (а.с. 18).

За правилами статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ст. 1270 ЦК України).

В той же час ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї .

Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У березні 2020 року позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, але нотаріус, ознайомившись з наданими нею документами, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що надала довідку роз`яснення № 150/02-31 від 23.05.2020 року (а.с. 20) та рекомендувала звернутися до суду для визначення їй додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, або для встановлення факту постійного проживання разом з матір`ю ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, якщо такий мав місце, для встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_9 та для вирішення питання спадкування земельної частки (паю), що належала ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 1 вказаної статті передбачає встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 1 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК (в редакції 1963 року) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення, оскільки від родинних відносин залежить виникнення підстави для закликання до спадкоємства за законом та оформлення спадкових прав.

Так з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 26 жовтня 2019 року, де заявник зазначена ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в графі матір зазначено ОСОБА_4 . (а.с. 9).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 09.03.2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб і дружина змінила дівоче прізвище « ОСОБА_7 » на чоловікове « ОСОБА_8 » (а.с. 10).

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області по справі № 605/251/15-ц від 27.05.2015 року цей шлюб було розірвано, дружині після розірвання шлюбу залишено прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 11-12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане 31.08.1967 року Врадіївським райбюро ЗАГС Миколаївської області матір позивача ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 22.12.1964 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уклали шлюб і дружина змінила дівоче прізвище « ОСОБА_11 » на чоловікове « ОСОБА_12 » (а.с. 14).

Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та померлою та знайшов своє підтвердження в показах свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

За таких обставин, суд вважає, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, заява ОСОБА_2 в цій частині підлягає задоволенню.

Крім недоведеності факту родинних відносин, оформленню заявника право на спадщину перешкоджає недоведеність факту постійного проживання заявника ОСОБА_2 разом з матір`ю ОСОБА_9 на час відкриття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Факт постійного проживання заявника ОСОБА_2 з її покійною матір`ю ОСОБА_9 на час відкриття спадщини з 26.06.1993 року по 18.02.2005 року за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-довідкою Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 37/04-05 від 20.01.2020 року, згідно якої ОСОБА_9 була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 19 лютого 1996 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Знята з реєстраційного обліку як померла. За вказаною адресою проживала дочка ОСОБА_2 з 26.06.1993 року по 24 квітня 2005 року (а.с. 16);

-довідкою Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 242/04-05 від 12.05.2020 року, згідно якої ОСОБА_2 дійсно проживала з ОСОБА_9 з 1977 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 та провела її поховання (а.с. 17)

- показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2 з її покійною матір`ю ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів та, враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню.

Крім недоведеності факту родинних відносин та факту постійного проживання заявника ОСОБА_2 разом з матір`ю ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, оформленню заявника право на спадщину перешкоджає відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) загальною площею 10,04 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП «Плавні» Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, серії МК № 0210252 від 21 вересня 2000 року, зареєстрованого 21 вересня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9932.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності.

Згідно довідки відділу у Веселинівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № 148/138-19 від 18.12.2019 року ОСОБА_9 значиться в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Плавні» Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за № 47. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Плавні» Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за громадянкою ОСОБА_9 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія МК № 0210252 від 21 вересня 2000 року, загальною площею 10,04 умовних кадастрових гектарів, який зареєстровано 21 вересня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9932, отримання якого завірено підписом. Земельна частка (пай) в натурі (на місцевості) не виділялась, Державний акт на право на земельну ділянку взамін сертифікату на громадянці ОСОБА_9 не виготовлявся (а.с. 21).

Відповідно до довідки Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 1002/04-05 від 01.10.2020 року земельна ділянка (пай) згідно сертифікату, серії МК № 0210252 від 21 вересня 2000 року, загальною площею 10,04 умовних кадастрових гектарів, що виданий громадянці ОСОБА_9 по Катеринівській сільській раді значиться як не витребуваний пай, договір оренди на земельну ділянку (пай) не зареєстрований.

З розпорядження Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області № 620-р від 19.12.1997 року «Про затвердження розрахунків вартості і розмірів в Умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) членів КСП Плавні» вбачається рішення про надання ОСОБА_9 земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах (за формулою) 10.04.

Згідно розпорядження Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області № 110-р від 13 березня 2002 року надано дозвіл на виготовлення справи щодо виділення в натурі на місцевості земельних ділянок (паїв) громадянам в межах території Катеринівської сільської ради, та в додатку списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) значиться ОСОБА_9 .

У відповідності до вимог п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 за життя набула право на земельну частку (пай) загальною площею 10,04 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП «Плавні» Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області у відповідності до вимог чинного на той час законодавства.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 за життя набула право на земельну частку (пай), а позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку та неможливість оформлення нею своїх спадкових прав у нотаріуса,зазначене право повинно перейти до позивача, а тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнання за нею права в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай).

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 258, 259, 265, 268, 273, 354ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин дочка - матір між заявником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки село Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, на час відкриття спадщини з 26.06.1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 :

- право на земельну частку (пай) загальною площею 10,04 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП «Плавні» Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, яке належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серія МК № 0210252 від 21 вересня 2000 року, зареєстрованого 21 вересня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9932.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2020 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Тустановський А.О.