Справа № 509/5141/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь, заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», за участю третьої особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Володимирович, про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ :

16 жовтня 2020 року, заявниця ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною заявою, в якій просить суд зупинити стягнення у виконавчого провадження № 62121105, відкритому на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.10.2020 року заяву ОСОБА_1 залишено буз руху, у зв`язку з тим що, заявницею не було надано докази щодо підтвердження її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також докази щодо місця виконання виконавчого напису № 62121105 на території Овідіопольського району Одеської області.

24.10.2020 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до п. 10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див. рішення ЄСПЛ, серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Заявниця ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи від 28.03.2016 року № 5125-.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, щодо виконавчого напису № 7356, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. від 15.04.2020 року щодо звернення стягнення на заробітною плату в розмірі 10292,46 грн., на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л., ВП № 62121105 від 01.07.2020 року

Судом також враховується той факт, що в даному випадку забезпечення позову забезпечить «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини, та не буде вважатись втручанням зі сторони державного органу у право власності особи.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Керуючись ст.ст. 149-159,260,353,354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України

№ 9 від 22.12.2006 р., -

УХВАЛИВ :

1. Заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 7356, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. від 15.04.2020 року щодо звернення стягнення на заробітною плату в розмірі 10292,46 грн., на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л., ВП № 62121105 від 01.07.2020 року

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.М. Гандзій