Справа № 367/6803/19
Провадження №2/367/4908/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

Головуючої судді Саранюк Л.П.

при секретарі Бичок Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.10.2010 між сторонами було зареєстровано шлюб.

Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні.

Вказує, що відповідач є працездатним, не є інвалідом, не є особою пенсійного віку, нікому аліменти не сплачує і може надавати матеріальну допомогу дітям. Також зазначає, що відповідач працює начальником юридичного відділу в ТОВ «Органосін».

У зв`язку з вищевикладеним просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Під час розгляду справи позивач уточнила заявлені вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку починаючи з 01.12.2020 до досягнення дітьми повноліття. Також просила суд вказати у рішенні, що відповідач регулярно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей.

В судове засідання позивач позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

В судове засідання відповідач позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, уточнену заяву визнає та проти задоволення не заперечує.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.10.2010 Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб.

Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 475/02.29 від 03.10.2019 виданої Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради встановлено, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входять її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Акту перевірки житлових умов від 03.10.2019 виданого депутатом Коцюбинської селищної ради встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з жовтня 2018 року.

Відповідач регулярно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей.

Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не укладено.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що Відповідач, як батько ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кошти на їх утримання регулярно надавав, а також те, що Законом на двох дітей встановлено розмір аліментів у вигляді однієї третини, то суд вважає за можливо задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає також судовий збір на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. 84, 180-182 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.12.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на корить держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Копію рішення суду направити сторонам для відома.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.П. Саранюк