РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Куцоконя Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Коломис Ольги Вячеславівни, ОСОБА_6 , Державного підприємства «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 , про визнання незаконним рішення про реалізацію арештованого майна на електронних торгах та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

встановив:

Позивачі звернулися в суд з позовом до Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області, приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В., ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_7 , в якому просять поновити строк на оскарження проведених електронних торгів від 15 жовтня 2019 року, організованих ДП «Сетам» Міністерства юстиції України, щодо продажу Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 ; визнати незаконним заявку та протокол № 437404 проведення електронних торгів від 15 жовтня 2019 року; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49719942, прийняте 18 листопада 2019 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликаються на те, що 15 жовтня 2019 року на електронних торгах, організованих державним підприємством «Сетам», ОСОБА_6 придбав 1/2 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 згідно протоколу №437404 за стартовою ціною 217494,00 грн. Продавцем 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 вказаний Рівненський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області. Про дану обставину їм стало відомо 26 листопада 2019 року. ОСОБА_4 вважає дії Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області про передачу 1/2 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності, для продажу на електронних торгах незаконними. 24 квітня 2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір СМБ згідно з умовами якого Банк надав позичальнику відкличну відновлювану кредитну лінію у розмірі 90000,00 євро з розрахунку 12,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 24 квітня 2007 року по 23 квітня 2017 року. В забезпечення виконання зобов`язання позичальника підписано іпотечний Договір №4/Zсмбіп-07 від 24 квітня 2007 року, предметом іпотеки в якому зазначено приміщення кафе на 12 місць (2 поверх) в АДРЕСА_2 , загальною площею 64,1 кв.м. Рішенням Рівненського міського суду від 11 листопада 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором від 24.04.2007, що становить 925657,60 грн, а також 1700 грн державного мита та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідно до рішення Рівненського міського суду від 5 грудня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість по кредитному договору по відсотках в сумі 16909,11 євро, що еквівалентно 172119,28 грн, комісію в сумі 33671,53 грн, а всього 205790,81 грн та судовий збір в сумі 2058 грн. 16 листопада 2017 року відповідно до виконавчого листа №2-7214/10, виданого 23 січня 2012 року, винесена постанова старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про опис та накладення арешту на майно - приміщення кафе в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 та перебуває під іпотекою у стягувача ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою Рівненського міського суду від 6 вересня 2018 року замінено стягувача з ПАТ «Дельта банк» на нового кредитора ОСОБА_7 . Ухвалою Рівненського міського суду від 1 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_7 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, змінено стягувача з ПАТ «Дельта банк» на нового кредитора ОСОБА_7 у виконавому провадженні про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 по цивільній справі №1715/4909/12. 13 серпня 2018 року ОСОБА_9 , реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, внесено відомості про власника приміщення кафе по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 на підставі іпотечного договіру, виданого 24.04.2007, укладеного між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 , та договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, виданого 23 травня 2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_7 . Оскільки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Цукановою О.О., про зміну власника приміщення кафе по АДРЕСА_2 вчинене з порушенням ст.3, 24, 35, 36, 37 Закону України«Про іпотеку», ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.39. 46, 51, 58 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до нового Іпотекодержателя - ОСОБА_7 , який набув права власності на іпотечне майно, та державного реєстратора про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень незаконним та витребування приміщення з чужого незаконного володіяння. Постановою апеляційного суду було скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_7 . Рішенням було встановлено, що державний реєстратор діяв незаконно. Державним виконавцем було накладено арешт на спірне майно і цей арешт був актуальним на момент проведення електронних торгів, що свідчить про неправомірність дій державного виконавця, яка склала заявку на передачу майна на торги. Врахувуючи, що первісний кредитор ТзОВ «Український промисловий банк», який уклав з ОСОБА_4 кредитний договір, видав кредит під заставу приміщення кафе в сумі 90000 євро, що становить зазвичай близько 70% вартості іпотечного майна, то перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя без згоди іпотекодавця та без проведення оцінки та будь-якого відображення погашення боргу у виконавчому провадженні та дій державного виконавця при переході права власності на іпотечне майно, на яке ним накладено заборону на відчуження, є незаконним, а продаж з прилюдних торгів 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 є передчасним, оскільки в ОСОБА_4 є й інше нерухоме майно (нежиле приміщення), на яке можна було звернути стягнення, але на нього ніхто звернення не звертав. Крім того, при зверненні стягнення на частку квартири не було попередньо визначено частку майна співвласника, не виділено частку в натурі в порушення вимог ч.1 ст.356 ЦК України та не запропоновано право переважної купівлі майна. ОСОБА_4 проживає в цій квартирі зі своєю сім`єю, там же живе і його мама, якій 96 років. ОСОБА_6 ж проживає у Польщі, має у власності інше житло, а цей правочин було вчинено на прохання ОСОБА_7 як підстава, щоб позивач не подавав позовів про інше майно (кафе). Державний виконавець повинен був з`ясувати питання чи не володіє особа майном спільно з іншими особами. Продаж єдиного приміщення, де ОСОБА_4 постійно проживає, порушує його права. Державний виконавець нічого не повідомив про можливе порушення. Також не було отримано згоди іпотекодавця щодо передачі майна стягувачу. Оскільки при проведенні торгів допущено істотні порушення вимог чинного законодавства, то за таких обставин протокол електронних торгів, а також заявка на їх проведення по продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , організовані ДП «Сетам», мають бути визнанні незаконними, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скасоване.

Ухвалою від 2 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви були усунені.

20 січня 2020 року суд своєю ухвалою прийняв позовну заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження з проведенням судового засідання з повідомленням сторін.

5 лютого 2020 року суд отримав відзив на позов відповідача - приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В. Відповідач зазначає, що притягнення її до участі у справі як співвідповідача є неправомірним, оскільки до неї не заявлено жодної позовної вимоги. При видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів нотаріус не є стороною договору, не має прав та обов`язків за договором. Її дії як реєстратора є похідними від нотаріальної дії - видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, яке позивачами не оскаржується. Вважає себе неналежним відповідачем, так як не є суб`єктом спірних матеріально-правових відносин.

27 лютого 2020 року суд отримав письмові пояснення третьої особи ДП «Сетам», в яких представник вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною. Вказав, що електронні торги з реалізації майна відбулися відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5. Згідно із зазначеними в Порядку положеннями перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором торгів, ДП «Сетам», не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також достовірність інформації, зазначеної в заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби. Рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, а виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, що дозволяють відчужувати частку у праві спільної часткової власності. Визнання рішення про реалізацію арештованого майна незаконним не відновить прав позивачів. Просить відмовити в задоволенні позову.

14 квітня 2020 року представник відповідача - Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - подала суду відзив на позовну заяву. Вимоги позивача не визнає, оскільки вказані в позові доводи та обставини не відповідають дійсності. Позивачу ОСОБА_4 було відомо про відкриті виконавчі провадження, заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), так як при розгляді судом заяви про заміну сторони був присутній представник боржника. Копію постанови про опис майна боржника та повідомлення щодо визначення вартості майна за взаємною згодою між сторонами ОСОБА_4 направлено рекомендованим листом. Обізнаність позивача про виконавчі дії підтверджується також його листом до відділу ДВС від 25 лютого 2019 року, фактом отримання ним звіту про оцінку майна. Реалізація майна боржника, а саме Ѕ частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , відбулася в рамках відкритого виконавчого провадження шляхом проведення електронних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Оскільки боржником рішення суду не виконувалося, державний виконавець здійснив ряд заходів, спрямованих на при сумове його виконання. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулося порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, та доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і права та законні інтереси позивачів порушені.

У відповіді на відзив, поданій до суду 24 квітня 2020 року, представник позивачів зазначив, серед іншого, що перехід права власності на іпотечне майно, ринкова вартість якого в чотири рази більше суми заборгованості за відкритими виконавчими провадженнями, до стягувача ОСОБА_7 без будь-якого відображення у виконавчому провадженні ставить під сумнів правомірність дій працівників Рівненського міського відділу ДВС. Відповідно до положень ст.366 ЦК України кредитор може звернути стягнення на майно, що є у спільній частковій власності, лише після виділу частки із спільного майна в натурі. Обставина відсутності майна за наявності факту відчуження іпотечного майна, відсутність підтвердження повідомлення іншого співвласника про стягнення на частку у спільному майні, відсутність рішення суду про виділення частки із спільного майна, наявність іншого майна у боржника крім іпотечного, порушують права позивачів.

Ухвалою від 16 червня 2020 року суд за клопотанням представника позивачів залучив до участі у справі як співвідповідача ДП «Сетам».

В судовому засіданні 6 серпня 2020 року представник позивачів позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що продаж єдиного приміщення, де постійно проживає позивач з сім`єю та мамою (позивачем ОСОБА_5 ), порушує їх права. Державний виконавець повинен з`ясувати питання чи володіє особа майном спільно з іншими особами. Згоди іпотекодавця щодо передачі іпотечного майна стягувану не було. Заявка на реалізацію арештованого майна незаконна, оскільки не було виділено в натурі через суд частки боржника із спільного часткового майна. І хоча виконавче провадження відкрито за виконавчим листом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в забезпечення прав кредитора укладено іпотечний договір, а тому в першу чергу мало бути реалізоване іпотечне майно. Позивачі не були повідомлені ні про заяву на реалізацію арештованого майна, ні про протокол проведення електроних торгів. Позивач ОСОБА_4 подавав лист у відділ ДВС про наявність іпотечного майна та необхідність звернення стягнення на нього, а тому звернення стягнення на квартиру незаконне. В судове засідання 16 жовтня 2020 року представник позивачів не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) позов не визнала із зазначених у відзиві підстав. Крім того пояснила, що дії державного виконавця оскаржують ся самостійно і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Протокол проведення електронних торгів є лише документом, який констатує факт їх проведення. Позивачами не наведено жодних підстав незаконності протоколу чи порушення процедури проведення торгів. На момент проведення торгів іпотечне майно не було зареєстроване за боржником, іншого майна, на яке можна було б звернути стягнення, теж не було. Остаточне ршення щодо майна, на яке необхідно звернути стягнення, приймає державний виконавець. На виконанні перебували виконавчі провадження про стягнення коштів, а тому державний виконавець мав право виставляти на торги не лише предмет іпотеки. Частка із майна не повинна була виділятися, бо вже була виділена і на неї зареєстровано право власності боржника. Чинне законодавство не вимагає отримання згоди іншого співвласника на відчуження частки боржника у спільному частковому майні. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_6 позов не визнав та пояснив, що заявка про реалізацію арештованого майна є наслідком вчинення виконавчих дій і не може визнаватися незаконною, так само як і протокол проведення електронних торгів. Право власності на нерухоме майно в переможця торгів виникло на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, яке позивачі не оскаржують. Майно, яке було реалізоване на електронних торгах, належить до спільної часткової, а не сумісної власності, тому посилання позивача на ст.366 ЦК України безпідставне. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Бойчука С.М. просить відмовити в задоволенні позовуу, оскільки позивач, не сталячи питання про визнання недійсними електронних торгів, пред`являє вимоги про визнання незаконними технічних документів.

Представник відповідача ДП «Сетам» та приватний нотаріус Коломис О.В. в судове засідання не з`явилися. Про місце, дату та час судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що позивачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 11 серпня 2016 року належить на праві спільної часткової власності Ѕ квартири АДРЕСА_1 . Інша Ѕ частки квартири належить позивачі ОСОБА_5 .

На виконанні відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 36377972 з виконання виконавчого листа 1715/4909/12, виданого 9 січня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості по кредитному договору №4 СМБ від 24 квітня 2007 року, а саме: заборгованості по відсотках в сумі 16909,11 євро, що еквівалентно 172119,28 грн, комісію в сумі 33671,53 грн, а всього - 205790,81 грн. та судових витрат в сумі 2058 грн, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 8 лютого 2013 року.

Постановою від 6 грудня 2016 року старший державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Токарець Т.С. відкрила виконавче провадження № 53047990 з виконання виконавчого листа 2-7214/10, виданого 23 січня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 на користь ПАТ Дельта Банк заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2007 року, що становить 925657,60 грн, 1700 грн державного мита та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

14 березня 2017 року старший державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Токарець Т.С. винесла постанову про арешт майна боржника ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 1020303,3 грн.

5 листопада 2018 року постановою державного виконавця замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ОСОБА_7 на підставі ухвали Рівненського міського суду від 6 вересня 2018 року про заміну сторони виконавчого провадження.

30 січня 2019 року до відділу ДВС надійшла заява стягувача про звернення стягнення на належну боржникові 1/2 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . 4 лютого 2019 року державний виконавець провів опис та арешт вказаного майна.

24 липня 2019 року позивачу ОСОБА_4 направлено повідомлення про проведення експертної оцінки майна боржника - Ѕ частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та роз`яснено право її оскарження в судовому порядку.

16 вересня 2019 року Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області направив ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна - Ѕ частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_4 .

Реалізація майна боржника ОСОБА_4 відбулася в рамках відкритого виконавчого провадження шляхом проведення електронних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року за № 2831/5.

Відповідач ДП «СЕТАМ» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02.10.2015 року № 1885/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.

15 жовтня 2019 року Державним підприємством «Сетам» Міністерства юстиції України відповідно до вимог вказаного вище Порядку в період з 09:00 год по 18:00 год проведено електронні торги з реалізації лоту № 375996, а саме: 1/2 частки двокімнатної квартири загальною площею 48,0 кв.м за місцезнаходженням АДРЕСА_3 .

Згідно з протоколом № 437404 електронні торги з реалізації лоту № 375996 відбулися 15 жовтня 2019 року, переможцем торгів став ОСОБА_6 з ціновою пропозицією в розмірі 217494 грн, який своєчасно сплатив кошти за придбаний лот.

18 листопада 2019 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В. провела державну реєстрацію права власності на спірне майно та видала ОСОБА_6 свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 2062.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закону України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Розділом 7 Закону України «Про виконавче провадження» визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

В постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі 6-2677цс16 викладена правова позиція, відповідно до якої правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури порядку проведення торгів.

Згідно із ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). За положеннями ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлені законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 6 листопада 2019 року передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2677цс16, підставою для визнання прилюдних торгів недійсним є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів. Головною умовою, яку необхідно встановити, є наявність порушень, які могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Згідно з ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази відповідно до вимог ст.77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Позивачі не надали жодних належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулися порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, а також що протокол № 437404 проведених електронних торгів від 15 жовтня 2019 року є незаконним.

Протоколом проведення електронних стосується оформлення правового результату торгів, однак правочином у розумінні ст.202 ЦК України, наслідком якого є виникнення цивільних прав та обов`язків та який може бути визнаний судом недійсним, є самі торги. Тому у випадку порушення прав і законних інтересів особи під час проведення прилюдних торгів, належним способом захисту є визнання прилюдних торгів недійсними, а не протоколу їх проведення.

Позивачі вимоги про визнання проведених 15 жовтня 2019 року прилюдних торгів недійсними у цій справі не пред`явили.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положення Закону України «Про виконавче провадження» не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Дії державного виконавця щодо опису та арешту майна боржника, звернення стягнення на таке майно, визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями та мають самостійний спосіб та строки оскарження, тому не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Всі доводи позивачів щодо незаконності заявки та протоколу проведення електронних торгів, як то необхідності першочергового звернення стягнення на іпотечне майно та виділу в натурі частки із спільного часткового майна, зводяться до визнання незаконними дій державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду та допущених державним виконавцем порушень при проведенні виконавчих дій.

Однак дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, про що зазначено в постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року, згідно із якою порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Відтак, дії державного виконавця щодо передачі арештованого майна на реалізацію підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України. Отже, суд не може взяти до уваги посилання позивачів на дії державного виконавця як на підставу визнання незаконними заявки та протоколу, оскільки їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Відхиляє суд і доводи представника позивачів про те, що позивача ОСОБА_4 не було повідомлено належним чином, як боржника, про проведення електронних торгів з реалізації належного йому на праві власності нерухомого майна.

Згідно з ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Про результати визначення вартості майна - Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 боржника ОСОБА_4 повідомлено листом № 62186 від 24 липня 2019 року, який отримано адресатом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про обізнаність боржника з проведенням оцінки попередньо описаного та арештованого спірного майна підтверджує також лист ОСОБА_4 до головного державного виконавця Рівненського відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області Токарець Т.С., отриманий державним виконавцем 25 лютого 2019 року.

Крім того, відомості про електронні торги, майно, яке виставляється на них, доступні всім особам та розміщуються на веб-сайті електронних торгів. Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет.

Враховуючи, що обраний позивачами спосіб захисту - визнання незаконними заявки та протоколу проведення електронних торгів - не відповідає та не підтверджує зміст порушеного права і не забезпечить поновлення порушеного права (за умови такого), доказів проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна з порушенням встановленого законом порядку їх проведення, а також факту порушення прав позивачів під час проведення вказаних торгів, позивачами не надано, підстави для визнання незаконними заявки та протоколу проведення електронних торгів відсутні.

Оскільки позивачами не заявлено вимоги про визнання недійсними торгів як правочину, позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень задоволенню не підлягає, так як державна реєстрація речового права на нерухоме майно є лише підтвердженням факту виникнення права власності на підставі такого правочину. При цьому, суд зауважує, що приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В. у цій справі є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення щодо державної реєстрації права чи обтяження є особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в позові повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 89, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Коломис Ольги Вячеславівни, ОСОБА_6 , Державного підприємства «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 , про визнання незаконним рішення про реалізацію арештованого майна на електронних торгах та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

позивач ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Рівненський міський відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Замкова, 22а; ;

відповідач приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Коломис Ольга Вячеславівна, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Соборна, 112;

відповідач ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач Державне підприємство «Сетам», місцезнаходження: 01001, м.Київ, Шевченківський район, вул..Стрілецька, 4-6; ;

третя особа - ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2020 року.

Суддя