Справа №325/1173/20
Провадження№ 6/266/101/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м.Маріуполь Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря судового засідання Широкової Г.К., розглянувши подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Каразової М.Р., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Каразова М.Р., звернулася до суду із поданням в якому зазначила, що на виконанні знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню дубліката виконавчого листа №2-520/2000, виданого 08.08.2016 року Вугледарським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімума прибутків громадян, на кожну дитину, на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнення проводити починаючи з 25.10.2000 року до повноліття ОСОБА_3 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 ,а потім ј частини до повноліття ОСОБА_4 . Державним виконавцем винесено постанову від 28.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження №61081660 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-520/2000 виданого 08.08.2016 року Вугледарським міським судом. Боржник добровільно рішення суду не виконує, дій направлених на погашення боргу не здійснює, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання. Борг на 31.08.2020 року складає: 43525,25 грн. 24.03.2020 року державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. 31.08.2020 року державним виконавцем складено акт, про те, що здійснити вихід за адресою: АДРЕСА_1 неможливо, у зв`язку з тим, що м.Вугледар територіально не відноситься до Приморського ВДВС Східного МРУ МЮ (м.Харків). Просить суд розглянути подання та винести ухвалу якою тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши обґрунтування подання, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

На виконанні Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 61081660, з примусового виконання дубліката виконавчого листа №2-520/2000, виданого 08.08.2016 року Вугледарським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімума прибутків громадян, на кожну дитину, на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнення проводити починаючи з 25.10.2000 року до повноліття ОСОБА_3 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 ,а потім ј частини до повноліття ОСОБА_4 .

Постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Каразовою М.Р. від 28.01.2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання дубліката виконавчого листа №2-520/2000, виданого 08.08.2016 року Вугледарським міським судом.

Постановою Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 24.03.2020 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 16.04.2020 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1

05.06.2020 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Каразовою М.Р. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

З акту державного виконавця від 31.08.2020 року вбачається, що здійснити вихід за адресою: АДРЕСА_1 неможливо, у зв`язку з тим, що м.Вугледар територіально не відноситься до Приморського ВДВС Східного МРУ МЮ (м.Харків).

31.08.2020 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Каразовою М.Р. винесено постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 з України.

Постановою Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 31.08.2020 року змінено (доповнено) реєстраційні дані про боржника.

Відповідно до розрахунку довідки №60286976 заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з 06.09.2012 року по 08.09.2016 року складає 43525,25 грн.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів

Так, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Також поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Суд вважає, що особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ст. 13 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з даним поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Суд звертає увагу, що матеріали подання державного виконавця не містять належних доказів про повідомлення боржника щодо відкриття провадження та ухилення його від виконання зобов`язань.

При вирішенні даного питання, суд також враховує, що згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом.

Крім того, відсутні докази про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що надані Приморським відділом державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) суду докази не дають підстави вважати, що ОСОБА_1 свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання, що є підставою для відмови у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Каразової М.Р., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її проголошення.

Суддя Д.Г.Пантелєєв