Справа № 523/4256/20
Провадження №2/523/2624/20
"23" жовтня 2020 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді Аліна С.С.
за участі секретаря судового засідання Вовкович І.В.,
розглянув у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту,
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 . який було накладено Постановою ЄДРВП №14459801 від 13 грудня 2010 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, якій було зареєстровано 13 грудня 2010 року о 10:30:24 год. за №10602378 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Свої вимоги позивачка ОСОБА_1 обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 (двох третіх) частин трикімнатної квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею - 67.4 кв.м., житловою площею - 39,3 кв.м. 02 серпня 2019 року заведена спадкова справа за №9/2019 від 02.08.2019 р.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є мати - ОСОБА_1 та його син спадкодавця - ОСОБА_4
Позивачка звернулася з заявою до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Юшина А.Ю., однак, встановлено про те, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт, на підставі постановою від 13 грудня 2010 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби у місці Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) було накладено арешт, за реєстраційним номером обтяження 14459801.
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місці Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) з заявою про зняття арешту.
Наявність арешту на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . яка належала покійному сину, створює для позивачки ОСОБА_1 , перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника поповича Тимофієва І.В. надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності.
надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та є доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 858 (а.с.12).
ОСОБА_3 є власником 2/3 частин квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 204340579 від 16.03.2020р. (а.с.15-17).
З листа приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Юшина А.Ю. від 11.03.2020р. № 40/02-14 вбачається про те, що 02.08.2019р. відкрита спадкова справа №9/2019 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - Одеська обл., м. Одеса, який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 (двох третіх) частин трикімнатної квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею - 67.4 кв.м., житловою площею - 39,3 кв.м. 02 серпня 2019 року заведена спадкова справа за №9/2019 від 02.08.2019 р.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є мати - ОСОБА_1 та син спадкодавця - ОСОБА_4 .
При перевірці у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за параметрами фізичної особи спадкодавця виявлено обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10602378; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно: зареєстроване 13.12.2010 року на підставі постанови,. ЄДРВП № 14459801, 13.12.2010 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.(інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта) (а.с.13).
12.02.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місці Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) з заявою про зняття арешту (а.с.11).
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та здійснює такі права на власний розсуд.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 не надала суду письмових доказів про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 . який було накладено Постановою ЄДРВП №14459801 від 13 грудня 2010 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, якій було зареєстровано 13 грудня 2010 року о 10:30:24 год. за №10602378 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Також, суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту - не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 141, 263-265, 280-282, 353 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 27.10.2020 року.

Суддя Аліна С.С.