Справа №2-1374/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

секретар судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником у виконавчому провадженні з виконання рішення суду ухваленого Богунським районним судом м. Житомира у цивільній справі № 2-1374/11 за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» звернулась до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у правовідносинах за виконавчим листом № 2-1374/11, виданим Богунським районним судовм м. Житомира на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .

В обгрунтування заяви представник заявника зазначила, що 21.02.2011 року Богунський районний суд м. Житомира ухвалив рішення по справі № 2-1374/11 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 148/4 від 21.01.2008 року. 27.03.2018 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, укладено Договір про відступлення прав вимоги № 6795 від 27.03.2018 р., відповідно до умов якого, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВіЕйБі» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 148/4 від 21.01.2008 року.

У судове засідання представник заявника не з`явилась, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. У поданій до суду заяві просить розгляд заяви здійснювати за її відсутності.

Відповідач та представник первісного стягувача у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причин неявки до суду не повідомили.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши заяву з доданими до неї матеріалами та письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 21.02.2011 року позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3587,80 грн., судовий збір в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

27.03.2018 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, укладено Договір про відступлення прав вимоги № 6795 від 27.03.2018 р., відповідно до умов якого, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВіЕйБі» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 148/4 від 21.01.2008 року.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК Україниу разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження№ 61-46230св18), у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10 (провадження №61-12076св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у цій справі. Судами не встановлено, що договір відступлення оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник, у зв`язку з чим відмова судів першої та апеляційної інстанцій у задоволенні заяви про заміну сторони (кредитора) правонаступником з підстав того, що фізична особа не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах і укладений договір не може змінити імперативні приписи законодавства, суд вважає помилковими. З огляду на наведене Суд вважає слушним посилання Скаржника (пункт 6.1) на відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про визнання договору відступлення недійсним, заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК Українимає імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».

Тому судом встановлено наявність підстав для заміни сторони (стягувача) виконавчого провадження.

Керуючись ст. 512 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у правовідносинах за виконавчим листом № 2-1374/11, виданим Богунським районним судом м. Житомира на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира у цивільній справі № 2-1374/11 за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Єригіна