н/п 2/490/3142/2020 Справа № 490/4193/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А., при секретарі - Дудник Г.С.,

з участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача - ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилось спадкове майно - 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 . Інші 1/2 частка спадкового майна належить позивачу на праві власності. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач убуло відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії за відсутності доказів про постійне проживання разом спадкодавцем на момент смерті спадкодавця згідно ст. 1268 ЦК України. Покійна мати позивача була зареєстрована до моменту смерті за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, враховуючи похилий вік та стан здоров`я, а саме онкологічне захворювання, важкий перелом ноги, позивач був змушений забрати матір до себе та здійснювати за нею догляд. Тому, з 01.05.2018 року до дня смерті мати позивача проживала з ним за адресою його реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 . Отже, позивач фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки постійно з нею проживав, а після смерті здійснив її поховання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 13.07.2020 року вищезазначений позов залишено без руху.

31.08.2020 року до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява від позивача на виконання ухвали судді від 13.07.2020 року.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 02.09.2020 року вищезазначений позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалено витребувати у приватного нотаріуса ММНО Яковлєвої Н.П. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.09.2020 року до канцелярії суду надійшла відповідь приватного нотаріуса ММНО Яковлєвої Н.П. за вихідним № 139/01-16 від 15.09.2020 року, де вона зазначає, що спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не було заведено, у зв`язку з пропущенням строку подачі заяви про прийняття спадщини.

19.10.2020 року до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача ММР, рішення по справі просить прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства на розсуд суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з викладених в позові підстав.

Свідок ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_5 , які є сусідами позиваач, в судовому засіданні підтвердили, що померла ОСОБА_3 щонайменше з весни 2018 року постійно проживала постійно разом зі своїм сином ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Вона через хворобу не могла самостійно пересуватися без сторнньої допомги , отже її син та невістка забрали її до себе та здійснювали за нею догляд.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копію Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.02.1958 року. Його батьками є: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_3 .

Батько позивача - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після його смерті позивач ОСОБА_1 отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , належного спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням майном комунальної власності ММР 24.05.2000 року, зареєстрованого в ММБТІ 26.05.200 року за № 18438, в книзі: 117, реєстровий номер 11944754.

Інша 1/2 частка вказаної квартири належить ОСОБА_3 на підставі вищезазначеного Свідоцтва про право власності на житло від 24.05.2000 року.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Інгульським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області 18.12.2018 року.

Після смерті матері позивач звернувся до ПН ММНО Миколаївської області Яковлєвої Н.П. з заявою про прийняття спадщини, проте Постановою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із пропуском 6ти місячного строку для прийняття спадщини та відсутність доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на момент смерті спадкодавця згідно ст. 1268 ЦК України. Згідно інформації приватного нотаріуса спадкову справу після смерті ОСОБА_3 не було заведено.

Відповідно до Довідки, виданої ОСББ «Провулок Кобера, 15А» 23.06.2020 року за вихідним № 22, мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 з 01.05.2018 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ними за вищезазначеною адресою також зареєстрована дружина позивача - ОСОБА_7 .

Довідкою, посвідченою 23.06.20250 року ОСББ «Провулок Кобера, 15А», також підтверджено факт проживання ОСОБА_3 з 01.05.2018 року по день смерті - 16.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 . Так, своїми підписами сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили, що ОСОБА_3 за вищевказаною адресою проживала разом зі своїм сином - ОСОБА_1 та його дружиною - ОСОБА_7 , бо вона після важкого перелому потребувала постійного догляду.

Відповідно Довідки, виданої ТОВ «ЖЕК «Забота» 21.03.2019 року за вихідним № 276, ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 21.02.1967 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Враховуючи вищезазначені Довідки, а також пояснення свідків в судовому засіданні, що підтвердили факт проживання позивача зі своєю матір`ю з 01.05.2018 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо вимог позивача про визнання за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері, то суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачем було пропущено шести місячний строк для прийняття спадщини, проте він дійсно проживав з матір`ю на момент її смерті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає вимоги позивача щодо визнання за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО