Номер провадження 2/676/1271/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И .

22 вересня 2020 року. м. Кам"янець- Подільський

Камянець - Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання Стецюк-Стебницької Н.С.

справа № 676/1818/20

розглянувши в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

06.04.2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.10.2010 року у розмірі 64468,43 грн. станом на 12.03.2020 року.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28.04.2020 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог , зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 07.10.2010 року , згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також, відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Посилається на те, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 12.03.2020 року має заборгованість у розмірі 64468,43 грн., яка складається із : заборгованості за тілом кредиту 36240,05 грн. в тому числі : заборгованість за поточним тілом кредиту-0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту- 36240,05 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит 13513,80 грн. , згідно ст. 625 ЦК України, нарахована пеня 11168,46 грн., нарахована комісія -0,00 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина); 3046,12 грн. штраф (процента складова). Просить стягнути з відповідача на користь банку вказану загальну суму заборгованості, а також понесені судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Представик відповідача ОСОБА_2 направила до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.10.2010 року у розмірі 64468,43 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнає, оскільки її довіритель повністю повернув кошти банку.

Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у повному об`ємі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 07.10.2010 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват банку , згідно з якою відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписавши вказану заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вимог Банк надав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку.

За розрахунком позивача , заборгованість за кредитом станом на 12.03.2020 року становить 64468,43 грн., яка складається із : заборгованості за тілом кредиту 36240,05 грн. в тому числі : заборгованість за поточним тілом кредиту-0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту- 36240,05 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит 13513,80 грн. , згідно ст. 625 ЦК України, нарахована пеня 11168,46 грн., нарахована комісія -0,00 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина);

3046,12 грн. штраф (процента складова).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою і другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Із анкети-заяви позичальника ОСОБА_1 від 07.10.2010 р. вбачається, що в ній процентна ставка не зазначена, відсутні умови настання відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі процентів за користування кредитом, пені та штрафів. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини укладеного договору.

Витягом з Тарифів Банку та витягом з Умов та правил надання банківських послуг, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і Банку, відповідальність сторін.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим витягом з Умов та правил надання банківських послуг був ознайомлений відповідач і погодився з ними при підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафу) та, зокрема саме у зазначених у цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_3 умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у справі - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», які наявні в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з ним саме тих умов, які вважав узгодженими Банк.

При застосуванні до спірних правовідносин наведених норм права суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

З урахуванням викладеного , суд вважає безпідставними позовні вимоги Банку про стягнення процентів, пені, штрафів, оскільки відсутній такий обов`язок в анкеті-заяві від 07.10.2010 р., а витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може вважатися складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Щодо стягнення заборгованості з тіла кредиту, суд вважає, що такі вимоги не підлягають до задоволення.

Згідно довідки АТ КБ «Приват банк» ОСОБА_1 були видані кредитні картки 08.10.2010 р. - № НОМЕР_1 з терміном дії до 01/14; 22.11.2010 р.- № НОМЕР_2 з терміном дії до 10/14; 11.01.2011 р.- № НОМЕР_3 з терміном дії до 10/14; 17.06.2011 р. - № НОМЕР_4 з терміном дії до 10/14; 10.09.2014 р.- № НОМЕР_5 з терміном дії до 09/18 ; 25.10.2014 р.- № НОМЕР_5 з терміном дії до 09/18 ; 19.09.2018 р.- № НОМЕР_6 з терміном дії до 08/22; 23.02.2017р.- № НОМЕР_7 з терміном дії до 05/20, встановлено кредитний ліміт 300,00 грн. та надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 13200,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговуваня картрахунку .

ОСОБА_1 користувався кредитним коштами, поповнював картковий рахунок власними коштами для погашення заборгованості.

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 , за періоди : з 08.10.2010 року по 31.12.2010 року, з 03.01.2011 року по 01.05.2011 року, з 03.05.2011 року по 26.06.2011 року, з 27.06.2011 року по 06.08.2011 року, з 07.08.2011 року по 08.11.2011 року, з 27.11.2011 року по 29.07.2012 року, з 31.07.2012 року по 10.12.2012 року, з 12.12.2012 року по 28.05.2013 року, з 29.05.2013 року по 21.12.2013 року, з 26.12.2013 року по 30.06.2014 року , з 19.07.2014 року по 23.03.2015 року, з 29.03.2015 року по 31.05.2015 року, останнім на погашення заборгованості по кредитним карткам було повернуто 79 535,88 грн. кредитних коштів.

З врахуванням вищевикладеного, відсутністю обумовленого сторонами строку кредитування, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем непогашення ОСОБА_1 отриманого кредиту (саме тіла) 36240,05 грн. за договором б/н від 07.10.2010 року, адже відповідно до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до п.2.ч.2, ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 526, 549, 550, 554, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

В позові АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.10.2010 року у розмірі 64468,43 грн. станом на 12.03.2020 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення 02.10.2020 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.