Справа № 215/6176/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Науменко Я.О.

за участю секретаря Махоні Н.Ю.,

згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі №8 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом; встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2019 р. до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 . При цьому позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після чого залишилася спадщина, а саме: квартира АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 був чоловіком його бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 і ОСОБА_3 проживали в квартирі АДРЕСА_3 . З 30 березня 2004 року разом з ними у квартирі АДРЕСА_3 став проживати і він, піклувався про ОСОБА_3 і ОСОБА_3 , так як вони були похилого віку і потребували відповідного догляду. Після смерті бабусі він продовжував доглядати за ОСОБА_3 до його смерті. ОСОБА_3 заповіту не складав і дітей чи інших спадкоємців не має. 20.03.2019 р. приватний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю факту родинних відносин. Зазначає, що він проживав у квартирі АДРЕСА_2 однією сім`єю зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини і відповідно до ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги. Інших спадкоємцем на зазначене спадкове майно немає. Вважає, що він фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління майном, що належало спадкодавцю ОСОБА_3 , оскільки по теперішній час проживає у квартирі АДРЕСА_2 , що є спадковим майном, яке залишилося після його смерті.

29.10.2019 у зв`язку з порушенням позивачем вимог, викладених у ст.ст.175-177 ЦПК України була винесена ухвала, якою позивачу було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

08.11.2019 до суду на виконання ухвали від 29.10.2019 надійшла позовна заява із додатками.

Ухвалою від 20.11.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження викликом сторін. Призначено дату підготовчого судового засідання на 12.12.2019.

В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи 12.12.2019 не відбувся.

Ухвалою від 05.02.2020 підготовче судове засідання було відкладено на 13.03.2020 в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів.

У підготовчому судовому засіданні 13.03.2020 було оголошено перерву до 02.04.2020.

18.03.2020 до суду від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлака Р.О. надійшла копія спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (вх.№5275 від 18.03.2020).

У підготовчому судовому засіданні 02.04.2020 було оголошено перерву до 18.05.2020 для надання позивачем довідок з Реєстру прав власності на нерухоме майно та КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації».

Ухвалою від 18.05.2020 підготовче судове засідання було відкладено на 19.06.2020 та витребувано від КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» інформацію щодо зареєстрованого права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

17.06.2020 КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» листом вих.№485 від 04.06.2020 повідомило, що станом на 31.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 (вх.№11400 від 17.06.2020).

В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи 19.06.2020 не відбувся.

Позивач 17.08.2020 подав уточнену позовну заяву, в якій просив визнати за ним в порядку спадкування за законом, право на спадщину 4 черги, так як спадкоємці попередніх черг відсутні, а саме: на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 . (вх.№15212 від 17.08.2020).

Ухвалою від 18.08.2020 підготовче провадження було закрито та призначено до судового розгляду по суті на 28.09.2020

У судовому засіданні 28.09.2020 заслухано вступне слово позивача, пояснення свідків, досліджено письмові докази та оголошено перерву перед судовими дебатами на 21.10.2020.

Позивач 21.10.2020 подав суду уточнену позовну заяву про визнання факту сумісного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини.

Відповідач виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у судове засідання представника не направив, надіслав суду листа вих.№1/31-900 від 04.12.2019 про розгляд справи за його відсутністю та повідомив про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог (вх.№22677 від 09.12.2019).

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та покази свідків, судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19 червня 1985 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 13).

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 і її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 08 вересня 1984 року, ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_6 , після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині: ОСОБА_8 (а.с.12).

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 26 листопада 1975 року вбачається, що ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 , після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині: ОСОБА_9 (а.с.12).

Тобто, позивач ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 01.10.2007 видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 (копія, а.с.10).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 09.07.2010 видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 (копія, а.с.11).

Згідно зі свідоцтвом № НОМЕР_7 на право власності на житло від 26.12.1994, виданого в/о «Кривбасруда» УСП квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (копія, а.с.14).

В технічному паспорті на квартиру, що знаходиться у власності громадянина ОСОБА_2 , зазначені технічні характеристики двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с.15).

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлака Р.О. від 20 березня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 в зв`язку з відсутністю родинних відносин (а.с.8).

У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55537117 від 20.03.2019 зареєстровано спадкову справу №63927693 після спадкодавця ОСОБА_3 (копія, а.с.9, 76).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлака Р.О. про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом (копія, а.с.72).

Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №957 від 04.03.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_8 . Помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і знятий з реєстрації 05.08.2010 у зв`язку зі смертю. На момент смерті ОСОБА_2 були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (копія, а.с.74).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55536928 від 20.03.2019 за ОСОБА_2 у Спадковому реєстрі інформація відсутня (копія, а.с.75).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що 31.03.2011 видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 (копія, а.с.79).

Згідно з довідкою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №485 від 04.06.2020 станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на ім`я ОСОБА_2 (а.а.89).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що її син ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Це була квартира її вітчима. ОСОБА_1 там проживав із 16-ти років разом із своєю бабусею та її чоловіком, яких як став дорослим і почав працювати, доглядав. Їй відомо, що ОСОБА_3 заповіту не складав і спадкоємців у нього немає.

Свідок ОСОБА_11 , який є двоюрідним братом ОСОБА_1 , пояснив суду, що йому відомо, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 залишилась у спадок позивачу від його бабусі і дідуся. ОСОБА_1 проживав з ними з дитинства. Він їх у подальшому доглядав, забезпечував продуктами та всім необхідним. Зараз позивач також проживає у цій квартирі.

Щодо позовних вимог про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, а в іншому випадку в позовному. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно зі ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю позивача з померлим необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті останнього.

На підтвердження обставин справи суду надано довідку відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №2999 від 12.03.2020, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 30.03.2004 по теперішній час (а.с.65).

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 більше п`яти років проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, а також те, що ОСОБА_1 піклувався про ОСОБА_3 ..

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Таким чином, аналізуючи вимоги законодавства, можна дійти висновку про те, що добровільний догляд за особою похилого віку, яка потребувала догляду у зв`язку з хворобою, спільне проживання з нею, наявність у них спільного побуту, прав та обов`язків, спільне ведення господарства, наявність спільних витрат, участь одного у витратах на утримання житла іншого, є підставами для визнання їх такими, що проживали однією сім`єю.

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 3, 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не написав відмову від неї. Незалежно від часу її прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач у інший спосіб не може довести факту постійного його проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини і зазначені обставини перешкоджають йому отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оцінюючи всі досліджені докази у справі в їх сукупності, вони відповідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України, вважаються судом належними та допустимими, та свідчать, що ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини, а саме: з 30.03.2004 по 06.07.2010, за адресою: АДРЕСА_1 , тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 77-81, 89, 206, 247, 258, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_9 ) постійно проживав із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини, а саме: з 30.03.2004 по 06.07.2010, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне рішення складено 21.10.2020.

Суддя