Справа № 606/697/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок із надвірними будівлями, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись в суд із позовом до Кобиловолоцької сільської ради третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 5 членів: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 головою якого був ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після їх смерті відкрилася спадщина за законом на належні їм частки житлового будинку, яку прияйняв син ОСОБА_1 у встановленому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прияйняли чоловік ОСОБА_1 та сини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, до нотаріальної контори не зверталися. Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. ОСОБА_1 . відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене позивачі, просять задовольнити позов

Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що надали до канцелярії суду письмові заяви.

Представник відповідача Кобиловолоцької сільської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори не з`явився, будучи налужним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.09.1991 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кобиловолоцької сільської ради народних депутатів №20 від 23.07.1991 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_6 та складається з 5-ох членів.

Згідно довідки виданої виконкомом Кобиловолоцької сільської ради від 03.09.2018 року, на час видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (колгоспний двір), головою якого був ОСОБА_6 та складається з 5-ох членів. Його членами є: ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_5 - невістка, ОСОБА_2 - онук, ОСОБА_3 - онук.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 31.08.1955 року, в графі батько вказаний ОСОБА_6 , в графі мати - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району від 25.02.200 року, актовий запис №11.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району від 26.02.200 року, актовий запис №12.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини

Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відкрилася спадщина за законом на належні їм частки житлового будинку, яку прияйняв син ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 17.04.1953 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до довідки виданої Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації №340 від 12.10.2018 року, житловий будинок за АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору ОСОБА_6 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Кобиловолоцькою сільською радою на підставі рішення виконкому №20 від 23.07.1991 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим виконкомом Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району від 06.08.2018 року, актовий запис №18.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 , та із свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 їх матір"ю є ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом на належну їй 1/6 частку житлового будинку, яку прийняли чоловік ОСОБА_1 та сини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, однак не оформили спадкових прав.

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 21.01.2019 року за №74/02-14, ОСОБА_9 миколайовичу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 21.01.2019 року за №74/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №163/2014 від 17.08.2004 року після смерті ОСОБА_4 за заявою сина померлої ОСОБА_1 ., інші спадкоємці не звертались. Також було встановлено, що після смерті ОСОБА_6 в теребовлянській державній нотаріальній конторі спадкова справа не заведена.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок із надвірними будівлями є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 10/18 часток житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , з яких 3/18 часток - як члена колишнього колгоспного двору, 3/18 часток в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 та 3/18 часток в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 та 1/18 частка після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_10 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/18 частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , з яких 3/18 часток - як члена колишнього колгоспного двору та 1/18 частак в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_10 . Визнати за ОСОБА_3 право власності на 4/18 частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , з яких 3/18 часток - як члена колишнього колгоспного двору та 1/18 частка в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок із надвірними будівлями задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 10/18 часток житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , з яких 3/18 часток - як члена колишнього колгоспного двору, 3/18 часток в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 та 3/18 часток в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 та 1/18 частка після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_10 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/18 частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , з яких 3/18 часток - як члена колишнього колгоспного двору та 1/18 частка в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_10 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 4/18 частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , з яких 3/18 часток - як члена колишнього колгоспного двору та 1/18 частка в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_10

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка