Ухвала

26 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 730/1196/19

провадження № 61-14588ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та відповідача з грудня 2008 року до вересня 2018 року; поділити спільне майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності, визнавши за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Борзнянський районний суд Чернігівської області рішенням від 17 березня 2020 року в задоволенні позову відмовив.

Чернігівський апеляційний суд постановою від 02 вересня 2020 року рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав за ОСОБА_2 право власності на 7/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Визнав за ОСОБА_1 право власності на 13/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення суду залишив без змін. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 382,08 грн судових витрат.

Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 18 вересня 2020 року виправив допущену у резолютивній частині скороченої постанови та у резолютивній частині повного тексту постанови Чернігівського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року описку, зазначив розмір суми, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат, замість помилкової «1 382,08 грн» - правильну «2 931,70 грн».

29 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року у вищевказаній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначається відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 102 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 420,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 420,40 грн має бути перераховано або внесено за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; код класифікації доходів бюджету -22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055); Символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Разом із цим, відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно зазначити обґрунтування того, в чому полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Окрім цього, відповідно до статей 25 та 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій. Касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев