Постанова

Іменем України

22 жовтня2020 року

м. Київ

справа № 506/826/15-ц

провадження № 61-10364св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - товариство з обмеженою відповідальністю «Флора»,

відповідачі (позивачі за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа - Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 12 червня 2018 року в складі судді Бурдинюк О. С. та постанову Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року в складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Флора» (далі -ТОВ «Флора») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 01 січня 2006 року товариство уклало з відповідачами договори оренди земельних ділянок, а саме:

- з ОСОБА_1 № 90 щодо земельної ділянки площею 8, 44 га, яка належить йому на підставі державного акта від 05 жовтня 2004 року;

- з ОСОБА_2 № 99 щодо земельної ділянки площею 4, 55 га, яка належить йому на підставі державного акта від 05 жовтня 2004 року;

- з ОСОБА_3 № 100 щодо земельної ділянки площею 4, 55 га, яка належить їй на підставі державного акта від 05 жовтня 2004 року;

- та з ОСОБА_4 № 91 на земельну ділянку площею 4, 55 га, яка належить їй на підставі державного акта від 05 жовтня 2004 року.

Договори оренди зазначених земельних ділянок укладено на 15 років та зареєстровано в Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 27 серпня 2007 року за відповідними номерами: 82, 63, 62, 64.

З дня укладення договорів оренди товариство сплачує всі необхідні податки.

21 вересня 2015 року з довідки Красноокнянської селищної ради Одеської області № 2483 товариству стало відомо, що площа орендованих ними паїв зменшилась на 22, 99 га за рахунок того, що відповідачі не виконують своїх обов`язків за договором оренди земельних ділянок, фізично не дають їм можливості ними користуватися та не допускають їх до орендованих ними земельних ділянок.

Посилаючись на вимоги Закону України «Про оренду землі», товариство з урахуванням збільшених позовних вимог просило визнати дії орендодавців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 неправомірними та зобов`язати їх не чинити перешкод у користуванні орендованими земельними ділянками, виконувати умови договору оренди земельних ділянок, а також стягнути солідарно з відповідачів 1 617, 00 грн сплаченого фіксованого податку за орендовані земельні ділянки за період з серпня 2015 по березень 2016 року, та 145 979, 00 грн неодержаних доходів, на які ТОВ «Флора» мала право розраховувати в 2016 році за результатами своєї господарської діяльності на орендованих у відповідачів земельних ділянках площею 22, 09 га.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Флора» та просили визнати недійсними договори оренди землі і скасувати їх державну реєстрацію, а саме:

- № 90 від 01 січня 2006 року, укладений між ТОВ «Флора» та ОСОБА_1 , зареєстрований у Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 03 вересня 2007 року за № 82;

- № 99 від 01 січня 2006 року, укладений між ТОВ «Флора» та ОСОБА_2 , зареєстрований у Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 27 серпня 2007 року за № 63;

- № 100 від 01 січня 2006 року, укладений між ТОВ «Флора» та ОСОБА_3 , зареєстрований у Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 27 серпня 2007 року за № 62;

- № 91 від 01 січня 2006 року, укладений між ТОВ «Флора» та ОСОБА_4 , зареєстрований у Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 27 серпня 2007 року за № 64.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що ці договори оренди землі вони не підписували.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 12 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року, позов ТОВ «Флора» задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_1 щодо перешкоджання ТОВ «Флора» у користуванні земельною ділянкою площею 8, 44 га, яка розташована на території Красноокнянської (Окнянської) селищної ради Красноокнянського (Окнянського) району Одеської області та знаходиться в оренді ТОВ «Флора», відповідно до договору оренди землі № 90 від 01 січня 2006 року. Зобов`язано ОСОБА_1 не вчиняти дій, які перешкоджають ТОВ «Флора» користуватися цією земельною ділянкою.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_3 щодо перешкоджання ТОВ «Флора» у користуванні земельною ділянкою площею 4, 55 га, яка розташована на території Красноокнянської (Окнянської) селищної ради Красноокнянського (Окнянського) району Одеської області та знаходиться в оренді ТОВ «Флора», відповідно до договору оренди землі № 100 від 01 січня 2006 року. Зобов`язано ОСОБА_3 не вчиняти дій, які перешкоджають ТОВ «Флора» користуватися цією земельною ділянкою.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_4 щодо перешкоджання ТОВ «Флора» у користуванні земельною ділянкою площею 4, 55 га, яка розташована на території Красноокнянської (Окнянської) селищної ради Красноокнянського (Окнянського) району Одеської області та знаходиться в оренді ТОВ «Флора», відповідно до договору оренди землі № 91 від 01 січня 2006 року. Зобов`язано ОСОБА_4 не вчиняти дій, які перешкоджають ТОВ «Флора» користуватися цією земельною ділянкою.

В іншій частині первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 також задоволено частково.

Договір оренди землі № 99 від 01 січня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Флора», зареєстрований у Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 27 серпня 2007 року за № 63, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 4, 55 га, що належить орендодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 061507 від 05 жовтня 2004 року, виданого на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 15 червня 2004 року № 155/А-2004, визнано недійсним.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надали належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вони не підписували спірних договорів оренди, а тому підстав для визнання їх недійсними немає. Разом з тим, установивши, що орендодавці ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 всупереч вимог законодавства та умов договорів оренди перешкоджають ТОВ «Флора» користуватися орендованими земельними ділянками, суди дійшли висновку про наявність підстав про визнання їх дій неправомірними та зобов`язання не вчиняти дії, які перешкоджають товариству користуватися цими земельними ділянками. При цьому підстав для солідарного стягнення з відповідачів сплачених товариством податків за орендовані земельні ділянки та неодержаних доходів суди не вбачали, оскільки укладеними між сторонами договорами оренди не передбачена солідарна відповідальність відповідачів.

Водночас, задовольняючи зустрічні позовні вимоги в частині визнання недійсним договору оренди, укладеного між ТОВ «Флора» та ОСОБА_2 , суди попередніх інстанції виходили з того, що вказаний договір оренди підписаний не ОСОБА_2 , а іншою особою, що свідчить про наявність підстав для визнання його недійсним. У зв`язку з наведеним вимоги товариства про визнання дій ОСОБА_2 неправомірними та зобов`язання його не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою суди вважали безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У травні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_5 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасуватирішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 12 червня 2018 року і постанову Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Флора» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів оренди недійсними і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірні договори оренди вони не підписували, з приводу підробки цих договорів з травня 2015 року ведеться досудове розслідування, розпочате за їх заявами та заявами інших громадян, які не були учасниками цієї справи, що свідчить про те, що договори є такими, що порушують публічний порядок, проте суди попередніх інстанцій на наведене уваги не звернули, висновку про нікчемність договорів оренди відповідно до частини другої статті 228 ЦК України не зробили.

Окрім цього зазначають, що під час проведення експертного дослідження експерт не дослідив усіх примірників договорів оренди, а лише примірники, які зберігалися в ТОВ «Флора», заявники заявляли клопотання про призначення у справі комісійної судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої ставили питання про дослідження всіх примірників договорів оренди, однак в задоволенні цього клопотання суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив.

Судові рішення в частині відмовлених первісних позовних вимог та в частині задоволених зустрічних позовних вимог заявники не оскаржують, а тому в цій частині суд касаційної інстанції їх не переглядає.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

18 вересня 2019 року справа № 506/826/15-ц надійшла до Верховного Суду.

Представник ТОВ «Флора» Басюк О. М. надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди встановили, що 01 січня 2006 року між відповідачами, як орендодавцями, та ТОВ «Флора», як орендарем, було укладено договори оренди землі:

- з ОСОБА_1 № 90 на підставі права на земельну ділянку, яке підтверджується належним йому державним актом на право власності на землю серії ОД № 061504 від 05 жовтня 2004 року. Договір зареєстровано в Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 03 вересня 2007 року за № 82. Площа земельної ділянки складає 8, 44 га;

- з ОСОБА_2 № 99 на підставі права на земельну ділянку, яке підтверджується належним йому державним актом на право власності на землю серії ОД № 061507 від 05 жовтня 2004 року. Договір зареєстровано в Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 27 серпня 2007 року за № 63. Площа земельної ділянки складає 4, 55 га;

- з ОСОБА_3 № 100 на підставі права на земельну ділянку, яке підтверджується належним їй державним актом на право власності на землю серії ОД № 061506 від 05 жовтня 2004 року. Договір зареєстровано в Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 27 серпня 2007 року за № 62. Площа земельної ділянки складає 4, 55 га;

- з ОСОБА_4 № 91 па підставі права на земельну ділянку, яке підтверджується належним їй державним актом на право власності на землю серії ОД № 061505 від 05 жовтня 2004 року. Договір зареєстровано в Красноокнянському відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК 27 серпня 2007 року за № 64. Площа земельної ділянки складає 4, 55 га.

Згідно з пунктом 8 договорів оренди землі, ці договори укладені на 15 років, починаючи з моменту державної реєстрації.

З довідки № 2483 від 21 вересня 2015 року, виданої Красноокнянською селищною радою, ТОВ «Флора» стало відомо, що площа орендованих паїв зменшилась на 22, 99 га за рахунок того, що відповідачі не надають їм в користування орендовані землі. Факт самостійного використання земельних ділянок відповідачі не заперечували.

Відповідно до висновку № 17-45/01 судової почеркознавчої експертизи, складеного 28 вересня 2017 року, в результаті порівняльного дослідження встановлено, що

- підпис від імені ОСОБА_1 у примірнику договору оренди землі № 90 від 01 січня 2006 року, розміщений в нижній частині зворотного боку другого аркуша документа, в розділі «Підписи сторін», в графі «Орендодавець», виконані самим ОСОБА_1 . Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 у примірнику акта приймання-передачі земельної ділянки від 01 січня 2006 року, розміщений в середній частині документа, в графі «Земельну ділянку здав», ліворуч від рукописного запису « ОСОБА_1 » (перший підпис) не виявилось можливим. Підпис від імені ОСОБА_1 у примірнику акта приймання-передачі земельної ділянки від 01 січня 2006 року, розміщений в середній частині документа, в графі «Земельну ділянку здав», ліворуч від рукописного запису « ОСОБА_1 » виконаний самим ОСОБА_1 . Підпис від імені ОСОБА_1 у примірнику додаткової угоди до договору оренди землі № 90 від 01 січня 2006 року, яка укладена 07 червня 2010 року, розміщений у нижній частині документа, під реквізитами орендодавця та рукописним записом « ОСОБА_1 », виконаний самим ОСОБА_1

- підписи від імені ОСОБА_2 у примірнику договору оренди № 99 від 01 січня 2006 року, розміщені в нижній частині зворотного боку другого аркуша документа, в розділі «Підписи сторін», в графі «Орендодавець», виконані не самим ОСОБА_2 , а іншою (-ми) особою (-ми). Підписи від імені ОСОБА_2 у примірнику акта приймання-передачі земельної ділянки від 01 січня 2006 року, розміщені в середній частині документа, в графі «Земельну ділянку здав», ліворуч від рукописного запису « ОСОБА_2 », виконані не самим ОСОБА_2 , а іншою (-ми) особою(-ми). Підпис від імені ОСОБА_2 у примірнику додаткової угоди до договору оренди землі № 99 від 01 січня 2006 року, яка укладена 12 травня 2010 року, розміщений в нижній частині документа, під реквізитами орендодавця, виконаний самим ОСОБА_2

- чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3 у примірнику договору оренди землі № 100 від 01 січня 2006 року, розміщений в нижній частині зворотного боку другого аркуша документу, в розділі «Підписи сторін», в графі «Орендодавець», самою ОСОБА_3 або іншою особою, не виявилося можливим. Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3 у примірнику акта приймання-передачі земельної ділянки від 01 січня 2006 року, розміщений в середній частині документа, в графі «Земельну ділянку здав», ліворуч від рукописного запису « ОСОБА_3 », самою ОСОБА_3 або іншою особою, не виявилося можливим. Підпис від імені ОСОБА_3 у примірнику додаткової угоди до договору оренди землі № 100 від 01 січня 2006 року, яка укладена 12 травня 2010 року, розміщений у нижній частині документа, під реквізитами орендодавця, в графі «(підпис)», виконаний самою ОСОБА_3

- підпис від імені ОСОБА_4 у примірнику договору оренди землі № 91 від 01 січня 2006 року, розміщений в нижній частині зворотного боку другого аркуша документа, в розділі «Підписи сторін», в графі «Орендодавець», виконаний самою ОСОБА_4 . Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 у примірнику акта приймання-передачі земельної ділянки від 01 січня 2006 року, розміщений в середній частині документа, в графі «Земельну ділянку здав», ліворуч від рукописного запису « ОСОБА_4 » не виявилось можливим. Підпис від імені ОСОБА_4 у примірнику додаткової угоди до договору оренди землі № 91 від 01 січня 2006 року, яка укладена 12 травня 2010 року, розміщений у нижній частині документа, під друкованим записом «Орендодавець» та під реквізитами орендодавця в графі «(підпис)», виконаний самою ОСОБА_4 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття Закону України «Про оренду землі).

За приписами статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар земельної ділянки має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію та доходи.

Орендодавець зобов`язаний, зокрема, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (стаття 24 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до частини першої статті 27 Закону «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічні положення містить частина перша статті 60 ЦПК України 2004 року (в редакції на час пред`явлення позову).

Установивши, що належних та допустимих доказів недійсності укладених 01 січня 2006 року між ТОВ «Флора» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 договорів оренди земельних ділянок відповідачі за зустрічним позовом не надали, посилання відповідачів на непідписання цих договорів не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання вищевказаних договорів оренди недійсними.

Разом з тим, установивши, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконують вимог закону та умов договорів оренди, оскільки перешкоджають ТОВ «Флора» користуватися земельними ділянками, які знаходяться у нього в оренді, про що вони не заперечували під час розгляду справи, суди попередніх інстанції дійшли обґрунтованого висновку про визнання їх дій неправомірними та зобов`язання не вчиняти дій, які б перешкоджали товариству користуватися спірними земельними ділянками.

Посилання заявників у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив в задоволенні їх клопотання про призначення у справі комісійної судової почеркознавчої експертизи колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2019 року, в яких наведені мотиви та висновки, з яких апеляційний суд виходив при відмові в призначенні експертизи.

Не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень доводи касаційної скарги про те, що суди не звернули уваги на те, що спірні договори оренди порушують публічний порядок, в зв`язку з чим є нікчемними відповідно до частини другої статті 228 ЦК України, оскільки такі обставини не були предметом розгляду в судах попередніх інстанцій і судами не оцінювалися.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів щодо їх оцінки. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов?язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Судові рішення в оскаржуваній частині відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 12 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року в частині задоволених первісних позовних вимог та в частині відмовлених зустрічних позовних вимог без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 12 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» про визнання неправомірними дій ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та зобов'язання їх не чинити дій, які перешкоджають товариству з обмеженою відповідальністю «Флора» користуватися орендованими земельними ділянками, та в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди землі, укладених 01 січня 2006 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук