Справа № 522/1655/20
Провадження № 2/521/2117/20
22 жовтня 2020 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання Юраш К.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначила наступне.
25.12.1999 року між нею, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 600.
Позивач та відповідач мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та несумісність характерів. На час звернення до суду сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, у зв`язку з чим подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.
Спору щодо поділу спільного майна подружжя при зверненні до суду не виникло.
Як зазначає позивач, на час звернення до суду донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає.
У зв`язку з наведеним та з урахуванням уточнень, позивач остаточно просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачка у відкрите судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем його проживання згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. На адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого вбачається, що відповідач судову повістку про виклик до суду отримав особисто, про що свідчить рукописний текст з підписом на вказаному повідомленні (а. с. 26, 46, 47).
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
В судовому засіданні встановлено, що 25.12.1999 року позивач, ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2 , уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 600 (свідоцтво про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 ). (а. с. 9)
Позивач та відповідач мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а. с. 7)
Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Під час реєстрації шлюбу позивачем було змінене дошлюбне прізвище на прізвище « ОСОБА_4 », яке після розірвання шлюбу вона просить залишити.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.
Спору щодо поділу майна між сторонами немає.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, шлюб носить формальний характер.
Тому, виходячи з викладеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).
Згідно зі ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.
Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд дійшов наступного висновку.
Як вже було встановлено судом, що від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а. с. 7)
Остання перебуває на утриманні позивача, яка в свою чергу витрачає кошти на навчання, харчування, одяг, ліки, та інше.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів, судом враховано той факт, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно наданої до суду позивачем інформації з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб, ОСОБА_2 є суб`єктом підприємницької діяльності. Види діяльності, які здійснює відповідач оптова торгівля парфумними та косметичними товарами, надання послуг перукарнями та салонами краси, роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними засобами в спеціалізованих магазинах. (а. с. 39 41)
При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є суб`єктом підприємницької діяльності, тому вважає, що відповідач може платити щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує матеріальної допомоги, у розмірі ј з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку.
Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Окрім того, у відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Судовий збір по справі становить 840,80 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. 3, 15, 24, 105, 112, 180 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 25.12.1999 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 , Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради, про що зроблено актовий запис № 600, розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 30.01.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір, у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Встановити порядок виконання рішення в частині розірвання шлюбу, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 115 СК України).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук