Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2020 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем ОСОБА_2 06 квітня 2002 р. шлюбу (актовий запис № 370, складений відділом реєстрації актів громадського стану Солом`янського районного управління у м. Києві). Від шлюбу мають двох дітей, 2002 та 2016 року народження.

Позов обґрунтований тим, що посилаючись на те, що протягом останніх декількох років стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, більше двох з половиною років проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На примирення позивач не згодний, збереження сім`ї немислимо і суперечить інтересам обох сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Вказав, що з серпня 2016 року подружжя проживає окремо, наразі почуттів до відповідача позивач не відсуває, наполягає на розірванні шлюбу, пояснивши, що примирення між ними неможливе. Спору про визначення місця проживання дітей та поділ майна наразі відсутні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила суд зберігати сім`ю. Вказавши, що дійсно разом не проживають, але з листопада 2017 року. Пояснила, що досі відчуває любов до позивача, та прагне зберегти стосунки. Спору про визначення місця проживання дітей та поділ майна наразі відсутні.

Суд, вислухавши учасників, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

27.09.2019 р. Ухвалою суду провадження у справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

03.03.2020 р. Ухвалою суду сторонам надано строк на примирення до 11.06.2020 р.

11.06.2020 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 370, що підтверджено копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають двох дітей: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.08.2002 р, актовий запис № 1541, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.01.2017 р, актовий запис № 169.

Позивач, як у позові, так і в судовому засіданні стверджує, що шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені, та разом не проживають з 2016 року, натомість відповідач зазначає, що позивач підтримує з нею саме родинні відносини (прийняття участі у вихованні малолітньої дитини), що не є тотожнім шлюбним відносинам, попри те, що фізично проживає окремо з листопада 2017 року.

Попри покази відповідача суд дійшов висновку, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

Спору про розподіл майна між сторонами, та визначення місця проживання малолітньої дитини на момент розгляду справи немає.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, виходячи з такого.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, про що висловлювався в судовому засіданні.

Також під час перебування справи в провадженні суду, сторонам, за клопотанням відповідача, вже надавався час для примирення, втім в судовому засіданні після спливу вказаного часу, позивач не висловив свого наміру на збереження сім`ї з відповідачем та налягав на розірванні шлюбу. Крім того, шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, а тому, враховуючи принцип обоюдною добровільності шлюбу, надання строку на примирення буде суперечить принципам моралі та інтересам позивача.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 06 квітня 2002 року № 370, складеному відділом реєстрації актів громадського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст.1, 3, 24, 56, ч. 3 ст. 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), зареєстрований 06 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 370, що мають одну малолітню дитину.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Подільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 06 квітня 2002 року № 370, складеному Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного

суду м.Києва Н.М. Ларіонова