Золочівський районний суд Харківської області
Справа № 622/1011/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Чернової О.В., за участю секретаря Дмитренко А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій остання просить суд забезпечити її позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, шляхом: накладення арешту на житловий будинок з господарськими булівлями та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті; заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку з господарськими будівлями та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті; заборони органам та посадовим особам, що здійснюють державну реєстрацію, відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

В обгрунтування заяви зазначає, що вона звернулася до Золочівського районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку з господарськими будівлями та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю подружжя, придбане в період шлюбу. Після розірвання шлюбу у 2018 році, колишні чоловік та дружина не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Одним із кретеріїв обгрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Необхідність забезпечення позову викликано тим, що на протязі більш ніж півроку ОСОБА_1 звертається до ОСОБА_2 із вимогою добровільно видати ключі від сумісної власності, тобто спірного будинку, на що відповідач ухиляється, відмовляючись це зробити у добровільному порядку. Також позивачці стало відомо, що відповідач має намір здійснити незаконні дії щодо зміни реєстрації місця проживання спільних дітей, після чого має намір продати домоволодіння. Невжиття зазначених заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позову.

На підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, заявницею надано копію позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зі штампом Золочівського районного суду Харківської області про одержання 28.09.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у способи, про які просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В постанові Верховного Суду по справі № 755/1357/18 від 13.03.2019 викладено правову позицію щодо вирішення судом питання про забезпечення позову з врахуванням інтересу не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд враховує обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також порушення прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір про поділ спільного майна подружжя - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що їй достовірно відомо що відповідач планує зняти з реєстрації місця проживання за вказаною адресою їх спільних дітей, та в подальшому продати домоволодіння.

Згідно договору купівлі-продажу від 13.10.2003 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження вказаного майна та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2003 року. Заява в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо спірного майна та вжиття заходів щодо земельної ділянки, не можуть вважатися співмірними заявленим позовним вимогам, позивачкою не доведено необхідність їх вжиття та не надано доказів належності земельної ділянки відповідачеві, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, заявник просить встановити строк дії забезпечення позову - до розгляду справи по суті, однак згідно п. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, тому у вказаній частині заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст., 141, 149-154, 157, 261, 265, 353 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, шляхом накладення заборони відчуження житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2003 року.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чернова О. В.