РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинській області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря Кравчук А.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на будинковолодіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05 жовтня 2020 року звернулась до суду в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 із позовом до Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на будинковолодіння.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на усе належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,68 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Зимне на території Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті чоловіка, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, вона в інтересах неповнолітнього сина не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку. За результатом її звернення до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Велемчаниці А.І. із заявою про прийняття спадщини, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за неповнолітнім сином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємцем за законом, право власності на вказаний житловий будинок.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача Зимнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив (заяву), згідно якої позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних правта обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до частини 1 статті 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За поданими позивачем документами судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Копією витягу з погосподарського книги № 1 за 2011-2015 рік Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області стверджується, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 .

Як вбачається з копії рішення Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 01.04.1994 року № 20/6 «Про приватизацію земельних ділянок населення, що проживає на території сільської ради» вирішено передати ОСОБА_3 в приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,68 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Зимне на території Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 стверджується те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 підтверджується факт, що ОСОБА_2 є сином тепер покійного ОСОБА_3 , а отже його спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно довідки Зимнівської сільської ради від 17.09.2020 року № 711, ОСОБА_3 , постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Спадкове майно померлого складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , земельної ділянки 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельної ділянки 0,68 га для ведення особистого селянського господарства . Заповіт від його імені не посвідчувався.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області від 22.09.2020 року ОСОБА_1 , як законному представнику малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельні ділянки за законом після померлого ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила залишити судові витрати за нею, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ), право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який він успадкував за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер