УХВАЛА

28 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 751/8365/19

провадження № 61-15066ск20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова

від 16 березня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду

від 09 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Степ», Національний банк України, про визнання незаконними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2020 року до Верховного Суду надіслано засобами поштового зв`язку касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», яка підписана директором Шарапанюк О. Є., на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року (повний текст якої складено 14 вересня 2020 року), тобто у передбачений законом тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 15 жовтня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача

Бурлакова С. Ю.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах,

що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави),

на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Окрім цього, в порушення вимог частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа бере участь

у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Касаційна скарга від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» підписана Шарапанюк О. Є. (ім`я та по-батькові у касаційній скарзі не зазначені), як директором.

Однак жодних документів на підтвердження того, що особа, яка підписала касаційну скаргу є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», до повноважень якого належить представництво інтересів підприємства в судах без довіреності (самопредставництво юридичної особи),

до касаційної скарги не додано.

Таким чином, заявнику необхідно подати до суду відповідні документи, які підтверджують те, що особа, яка підписала касаційну скаргу є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»,

до повноважень якого належить представництво інтересів товариства в судах без довіреності.

Окрім цього, відповідно до статей 25 та 388 ЦПК України судом касаційної інстанції

у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій. Касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено,

що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявникам можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» на рішення Новозаводського районного суду

м. Чернігова від 16 березня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк

до 26 листопада 2020 року але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков