Справа № 178/1203/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2020 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.,

при секретарі Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до відділу культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації Криничанського району Дніпропетровської області, Комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок культури" Криничанського району Дніпропетровської області, третя особа: Гуляйпільська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області, про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що відповідно до наказу № 25-к її було прийнято на посаду керівника художнього комунального закладу «Гуляйпільський сільський Будинок культури» Гуляйпільської сільської ради. 30 липня 2019 року відповідно до наказу № 37-к, відділу культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації позивачку було звільнено із займаної посади з формулюванням за невідповідність займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації та систематичного невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї, згідно п. 2, 3 ст. 40 КЗпП України.

Позивачка вважає звільнення безпідставним, оскільки підстави відповідно до п. 2, п. 3 ст. 40 КЗпП України повністю відсутні. Позивачка зазначає, що вказання того, що вона систематично не виконувала покладені на неї обов`язки є невірним, оскільки якщо такі події мали б місце, то повинні були би бути документально підтверджені, певними документами, наприклад поясненнями, доганою, службовою перевіркою, висновком атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника, тощо. Однак жодного такого документа не має. Крім того позивачка вказує, що з жодним наказом про її звільнення, її не повідомлялось, додатково зазначає, що жодних дисциплінарних стягнень щодо неї не було застосовано та про звільнення їй стало відомо в день звільнення, тобто 31 липня 2019 року. Повного розрахунку під час звільнення, як вказує позивачка, під час звільнення не було проведено, розрахунки проводились поетапно 13 та 26 серпня 2019 року, що на її думку є порушенням норм КЗпП України. На даний час загальна сума середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, а саме з 01 серпня 2019 року по 07 липня 2020 року складає 45703,30 грн., яку позивачка і просить стягнути з Сектору культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Крім того позивачка у позовній заяві просить: визнати незаконним та скасувати наказ № 37-к від 30 липня 2019 року відділу культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника художнього комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок культури" Гуляйпільської сільської ради згідно п. 2, п. 3 ст. 40 КЗпП України; визнати незаконним та скасувати наказ № 6 від 26 липня 2019 року Комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок культури" Гуляйпільської сільської ради про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника художнього Комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок Культури" згідно п. 2, п. 3 ст. 40 КЗпП України та поновити її на роботі на посаді керівника художнього Комунального закладу "Гуляйпільський сільський будинок культури" Гуляйпільської сільської ради з 31 липня 2019 року.

Представник Комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок культури" Криничанського району Дніпропетровської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що позивачка дійсно була прийнята на роботу на посаду керівника художнього, але порушувала трудову дисципліну, якість її роботи була незадовільною і спричинила скарги жителів села. Тому позивачці за неналежне виконання своїх посадових обов`язків було оголошено догану. Але ставлення позивачки до роботи не змінилось, тому вона була звільнена саме за недостатню кваліфікацію та неналежне виконання своїх посадових обов`язків.

Представник відділу культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації Криничанського району Дніпропетровської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та вказала, що вони є не підлягаючими задоволенню, в обґрунтування чого пояснила наступне. Наказ про звільнення було оформлено належним чином та у відповідності до вимог трудового законодавства. Звільненню ОСОБА_1 слугували ряд виявлених фактів, а саме: систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї, у зв`язку з чим їй 24 травня 2019 року наказом директора КЗ «Гуляйпільський сільський Будинок культури» Гуляйпільської сільської ради було винесено догану та було складено відповідний акт щодо відмови надавати письмове пояснення щодо відмови виконувати наказ. Мали місце факти грубого порушення трудової дисципліни, про що 16 липня 2019 року в присутності члена виконавчого комітету Гуляйпільської сільської ради та директора КЗ «Гуляйпільський сільський Будинок культури» Гуляйпільської сільської ради було складено акт про відсутність на робочому місці без поважних причин. Також директором КЗ «Гуляйпільський сільський Будинок культури» Гуляйпільської сільської ради неодноразово надавались доповідні записки на ім`я Гуляйпільської сільської ради щодо порушення своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 .

Представник Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області вважає, що позивачка неналежним чином виконувала свої посадові обов`язки, на її роботу надходили численні скарги жителів села, ставлення позивачки до роботи розглядалось на засіданні виконкому сільської ради. Тому він вважає, що звільнення позивачки проведено з дотриманням трудового законодавства.

Вислухавши дуки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивачки та заперечення відповідачів, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право на працю є основним конституційним правом громадян України. Згідно зі статтею 43 Конституції України право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується.

Відповідно до статті 2 КЗпП України державою забезпечується право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України.

За приписами статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до наказу № 3 комунального закладу "Гуляйпільський сільський будинок культури" від 02 травня 2019 року у відповідності з п.4.8 Статуту комунального закладу ОСОБА_1 прийнято на посаду керівника художнього.

Розпорядженням голови Криничанської районної державної адміністрації № Р-78/0/298-18 від 12 лютого 2018 року затверджено "Положення про відділ культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації". Цим Положенням визначено виконання завдань вказаного відділу, в тому числі фінансування закладів культури району та здійснення трудових відносин з працівниками закладів культури, що передбачено п.6 Положення. Тому у відповідності із наказом № 25-к від 02 травня 2019 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду керівника художнього комунального закладу «Гуляйпільський сільський Будинок культури» Гуляйпільської сільської ради з посадовим окладом згідно із штатним розписом.

Посадовою інструкцією керівника художнього Комунального закладу «Гуляйпільський сільський будинок культури» Гуляйпльської сільської ради визначені посадові обов`язки.

Систематичність невиконання позивачкою без поважних причин, покладених на неї обов`язків, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме Актом, складеним членами виконавчого комітету Гуляйпільської сільської ради, доповідними записками директора Гуляйпільського СБК Щербини Л.М., Протоколом № 7 від 26 липня 2019 року Про розгляд звернень та прохань від директора "Гуляйпільський сільський Будинок культури" Щербини Л.М. В результаті наказом № 5 директора будинку культури від 24 травня 2019 року позивачці винесено догану.

Відповідно до рішення від 26 липня 2019 року виконавчого комітету Гуляйпільської сільської ради директором комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок культури" Гуляйпільської сільської ради було видано наказ від 26 липня 2019 року № 6, яким ОСОБА_1 звільнено з посади керівника художнього з 01 серпня 2019 року на підставі п.3, п.3 ст. 40 КЗпП України через невідповідність працівника виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації та систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами Положення про Будинок культури, а також посадовою інструкцією.

Наказом № 37-к відділу культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації від 30 липня 2019 року позивачку було звільнено із займаної посади з 31 липня 2019 року з формулюванням за невідповідність займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації та систематичного невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї, згідно п. 2, 3 ст. 40 КЗпП України.

Для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше (постанова ВС від 19.12.2018 у справі № 700/63/18, постанова ВС від 03.04.2019 у справі № 520/3689/16-ц).

Пунктами 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Проте при звільненні позивачки передбачений ст.149 КЗпП України порядок застосування дисциплінарних стягнень дотриманий не був, оскільки про застосування дисциплінарного стягнення позивачка під розпис повідомлена не була. Згідно протоколу № 7 засідання виконкому Гуляйпільської сільської ради від 26 липня 2019 року предметом обговорення виконкому було не систематичне невиконання позивачкою покладених на неї посадових обов`язків, а відсутність позивачки на робочому місці. Тому звільнення позивачки з підстав, передбачених п.3 ст. 40 КЗпП України проведено без дотримання зазначених вимог трудового законодавства.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що при розгляді справ про звільнення за п.2

ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення

трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено

на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок

недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження

працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на

нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом

здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи

громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його

згодою, на іншу роботу. Не можна визнати законним звільнення з цих підстав лише з мотивів відсутності спеціальної освіти (диплома), якщо відповідно до чинного законодавства наявність її не є обов`язковою умовою виконання роботи, обумовленої трудовим договором.

В судовому засіданні даних про можливість переведення позивачки за її згодою на іншу роботу відповідачі не надали. Згідно посадової інструкції керівника художнього комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок культури" Гуляйпільської сільської ради на посаду курівника художнього призначається особа, що має вищу освіту. Позивачка вищої освіти не має, про що свідчить її трудова книжка. Тобто відповідачам при прийомі позивачки на роботу було достовірно відомо про недостатню кваліфікацію позивачки. Тому суд вважає звільнення позивачки на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України безпідставним.

Крім того, наказом від 26 липня 2019 року № 6, яким ОСОБА_1 звільнено з посади керівника художнього з 01 серпня 2019 року, а наказом № 37-к відділу культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації від 30 липня 2019 року, який посилається як на підставу на вказаний наказ № 6 від 26 липня 2019 року, позивачка звільнена з 31 липня 2019 року, що свідчить про протиправність наказу відділу культури.

Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема пунктом 3 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно повідомлення голови профспілкового комітету Криничанської районної організації профспілки працівників культури ОСОБА_3 від 25 липня 2019 року, позивачка не є членом Криничанської районної організації профспілки працівників культури.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

При цьому середній заробіток за час вимушеного прогулу повинен визначатись відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за № 100 (п. 21 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

З матеріалів справи вбачається, що на день подання позовної заяви до суду, середній заробіток позивачки дорівнює 198,71 грн. Середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2019 року по 06 грудня 2019 року складає 17685,19 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 грудня 2019 року по 06 грудня 2019 року дорівнює 4769,04 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 січня 2020 року по 13 березня 2020 року складає 8345,82 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 березня 2020 року по 07 липня 2020 року складає 14903,25 грн. Загальна сума середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу складає 45703,30 грн.

Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Криничанської районної державної адміністрації № Р-248/0/298-19 від 11 жовтня 2019 року відділ культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації з 01 січня 2020 року перейменовано у сектор культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації, який повинен проводити оплату часу вимушеного прогулу.

Наведені обставини обумовлюють висновок суду про задоволення позовних вимог, що у відповідності із ст.141 ЦПК України покладає на сектор культури, туризму, національностей та релігій Криничанської райдержадміністрації обов`язок по сплаті на користь держави судового збору у розмірі 878,80 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати незаконним та скасувати наказ № 37-к від 30 липня 2019 року Відділу культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника художнього комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок культури" Гуляйпільської сільської ради згідно п. 2, п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 6 від 26 липня 2019 року Комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок культури" Гуляйпільської сільської ради про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника художнього Комунального закладу "Гуляйпільський сільський Будинок Культури" згідно п. 2, п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді керівника художнього Комунального закладу "Гуляйпільський сільський будинок культури" Гуляйпільської сільської ради з 31 липня 2019 року.

Стягнути з Сектору культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області / / на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 45703,30 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31 липня 2019 року по 07 липня 2020 року.

Стягнути з Сектору культури, туризму, національностей та релігій Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області / / на користь держави 878,8 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 29 жовтня 2020 року

Суддя: Б. М. Цаберябий

р