Справа № 462/1574/20
УХВАЛА

26 жовтня 2020 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., розглянувши в приміщенні суду у м. Львові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні судді Залізничного районного суду м. Львова Кирилюка А.І. знаходяться матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , /треті особи: Приватний нотаріус Вегера Н.Б., Друга Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 / про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.04.2020 року провадження у справі № 462/1574/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , /треті особи: Приватний нотаріус Вегера Н.Б., Друга Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 / про визнання заповіту недійсним, відкрито загальне позовне провадження та роз`яснено сторонам їх процесуальні права та обов`язки.

21.10.2020 року представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій накласти арешт на будинок загальною площею 203,6 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що під час судового засідання у вказаній справі, яке відбулось 05.10.2020 року мав намір бути присутнім вільний слухач, який в коридорі суду повідомив представника позивача, що має намір придбати майно, а саме будинок загальною площею 203,6 кв.м.. розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності на яке набуте за заповітом, який станом на момент звернення до суду оскаржується позивачем, та є предметом справи № 462/1574/20. Крім того, особливу увагу суду звертає на те, що будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , завжди був єдиним місцем проживання ОСОБА_1 .

У зв`язку із наведеними обставинами, просив задовольнити заяву та накласти арешт на спірне майно.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд не погоджується з доводами ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про необхідність вжиття вказаних заходів забезпечення позову з наступних мотивів.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:.. 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи № 462/1574/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , /треті особи: Приватний нотаріус Вегера Н.Б., Друга Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 / про визнання заповіту недійсним, судом встановлено, що заява представника позивача не містить відомостей перелічених в п. п.3-7 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Суд констатує недостатність відомостей, про наявність невідомих осіб, що нібито мають намір слухати справу в якості вільного слухача. Окремо слід зазначити, про відсутність відомостей про власника спірного майна саме на час розгляду заяви, що є обовязковим для виконавчого документа.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 149-153, 258, 260 ЦПК України,суд -

постановив:

Повернути заяву представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 462/1574/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , /треті особи: Приватний нотаріус Вегера Н.Б., Друга Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 / про визнання заповіту недійсним.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк