Постанова

Іменем України

21 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 288/1339/19

провадження № 61-9717св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - виконавчий комітет Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Янчук Максим Олександрович, на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2019 року у складі судді Рудника М. І. та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 травня 2020 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Борисюка Р. М., Григорусь Н. Й.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого органу місцевого самоврядування.

Позовна заява мотивована тим, що вона з квітня 2010 року добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується нерухомим майном, а саме: нежитловою будівлею «А-1», загальною площею 124.8 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням голови Попільнянської районної державної адміністрації від 27 вересня 2018 року № 401 їй передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га (кадастровий номер :01:000:0848), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

З метою належного оформлення права власності на земельну ділянку, вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію своїх прав, щодо вказаної земельної ділянки та рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав і їх обтяжень, індексний номер 43335424 від 04 жовтня 2018 року було зареєстровано право власності за нею на вказану земельну ділянку.

Нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на балансі Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області і використовується нею, право власності на будівлю не зареєстровано, правовстановлюючі документи не оформлені, технічний паспорт на нежитлову будівлю (котельню) було вперше виготовлено 13 березня 2012 року на замовлення ПАТ «Цукровий завод ім. Цюрупи» і будівлі було присвоєно адресу: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2019 року відкрито провадження в цивільній справі № 288/591/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до неї про скасування рішень щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку, яка належить позивачу на праві власності.

З позовної заяви ОСОБА_2 , їй стало відомо про наявність рішення державного реєстратора Козіївської сільської ради, Коростишівського району Житомирської області Пашинської Д. В., про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36181748 від 17 липня 2017 року, на підставі якого було внесено запис про право власності на житловий будинок загальною площею 122,7 кв. м, який знаходиться за адресою: хутір «Андрушківський-1» Андрушківська сільська рада, Попільнянський район, Житомирська область. Підставою виникнення права власності зазначено: технічний паспорт, серія та номер: 872, виданий 03 липня 2017 року, видавник: Іваницька Н. А., інженер інвентаризації нерухомого майна; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 14, виданий 27 лютого 2017 року, видавник: Андрушківська сільська рада Попільнянського району.

Рішенням виконавчого комітету Андрушківської сільської ради від 27 лютого 2017 року № 14 за заявою ОСОБА_2 було присвоєно поштову адресу: хутір «Андрушківський-1», як житловому будинку. Однак дане приміщення є нежитловим, і розташоване на належній їй земельні ділянці площею 0,10 га (кадастровий номер :01:000:0848).

Згідно рішення виконавчого комітету Андрушківської сільської ради від 10 квітня 2019 року № 19 за її заявою було присвоєно адресу нежитловій будівлі, розташованій в АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорта та Витягу на земельну ділянку.

Будівля, яка зазначена в технічному паспорті, виданому 03 липня 2017 року, як житловий будинок загальною площею 122.7 кв. м, який знаходиться за адресою: хутір «Андрушківський-1» Андрушківська сільська рада, Попільнянський район, Житомирська область, є нежитловим приміщенням.

Приймаючи рішення від 27 лютого 2017 року № 14 про присвоєння адреси: хутір «Андрушківський-1», як житловому будинку, Андрушківська сільська рада не визначила, що дане приміщення є нежитловим і не придатне для проживання, чим порушила пункт 1.6. «Порядку присвоєння та зміни поштових адрес об`єктам нерухомого майна та тимчасовим спорудам в населених пунктах Андрушківської сільської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету Андрушківської сільської ради: надання поштових адрес чи їх зміна допускається об`єктам (житлові будинки (садиби), адміністративні, громадські, господарські, промислові і побутові будівлі і споруди та їх частини, вбудовані приміщення), розташованим на земельних ділянках, які знаходяться у власності або постійному користуванні, та переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, оскільки нежитлове приміщення розміщене на земельній ділянці, яка перебуває у її власності.

Також, Андрушківська сільська рада приймаючи рішення від 27 лютого 2017 року № 14 порушила пункт 3.1.1. «Порядку присвоєння та зміни поштових адрес об`єктам нерухомого майна та тимчасовим спорудам в населених пунктах Андрушківської сільської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету Андрушківської сільської ради: жилим будинкам, домоволодінням надається адреса, яка складається з назви вулиці, номера будинку (домоволодіння).

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Андрушківської сільської ради від 27 лютого 2017 року № 14 «Про присвоєння адреси будівлі», щодо присвоєння жилому будинку адреси: хутір «Андрушківський-1» Андрушківська сільська рада, Попільнянський район, Житомирська область за заявою ОСОБА_2 .

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2019 року замінено первісного відповідача - Андрушківську сільську раду Попільнянського району Житомирської області на належного відповідача - виконавчий комітет Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (а.с. 57-58).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на час прийняття виконавчим комітетом оскаржуваного рішення - 27 лютого 2017 року ОСОБА_1 не була власником земельної ділянки за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада з кадастровим номером: :01:000:0848, оскільки, лише 27 вересня 2018 року розпорядженням голови Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області їй передано у власність цю земельну ділянку, право власності на яку нею зареєстровано 05 жовтня 2018 року і лише 10 квітня 2019 року за її заявою рішенням органу місцевого самоврядування присвоєно адресу будівлі на підставі Витягу про реєстрацію права власності на земельну ділянку. Державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на майно, розташоване на цій земельній ділянці, проведено раніше, ніж реєстрацію права власності позивача на земельну ділянку.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2019 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивач не надала доказів належності їй на праві власності чи користування земельної ділянки та будівлі, розташованої на ній, на час прийняття оспореного нею рішення виконавчого комітету.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Янчук М. О., в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 07 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

У вересні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали належної оцінки тому, що будівля, розташована за адресою АДРЕСА_3 , є однією будівлею. Ця будівля є нежитловим приміщенням, перебуває у аварійному стані. Листом від 20 травня 2019 року за вих. № 292 Комунального підприємства «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо виготовлення технічного паспорта на нежитлову будівлю, підтверджено, що Андрушівська сільська рада у оспорюваному рішенні про присвоєння адреси Хутір «Андрушівський-1» фактично провела зміну поштової адреси, оскільки згідно повідомлення КП «Бердичівське МБТІ», ще у 2012 році нежитлове приміщення мало адресу: АДРЕСА_2 .

Відзив на касаційну скаргу відповідач не подав.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Янчук М. О., задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 27 лютого 2017 року № 14, на підставі заяви ОСОБА_2 , присвоєно житловому будинку, який розташований на території Андрушківської сільської ради фактичну та поштову адресу, а саме: Житомирська область, Попільнянський район, територія Андрушківської сільської ради, за межами населеного пункту хутір «Андрушківський-1» (а.с.13, 80).

11 липня 2017 року державним реєстратором Козіївської сільської ради Коростишівського району Житомирської області Пашинською Д. В. на підставі рішення Андрушківської сільської ради від 27 лютого 2017 року № 14, технічного паспорту від 03 липня 2017 року № 872, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36181748 від 17 липня 2017 року та зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок, загальною площею 122.7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 липня 2017 року (а.с. 114).

27 вересня 2018 року за № 401 головою Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність загальною площею 0.1000 га (кадастровий номер :01:000:0848) ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (за межами населених пунктів), надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку загальною площею 0.1000 га (кадастровий номер :01:000:0848) для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (за межами населених пунктів) та рекомендовано ОСОБА_1 , оформити речові права на земельну ділянку (а.с.10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 жовтня 2018 року, земельна ділянка площею 0,1 га, розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Андрушківська сільська рада з кадастровим номером: :01:000:0848, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно довідки Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 18 квітня 2019 року № 380 ОСОБА_1 з 2010 року користується нежитловою будівлею, розташованою на переданій їй у приватну власність земельній ділянці. Зазначена будівля на балансі сільської ради не перебуває (а.с. 8).

Право власності на цю будівлю відповідно до листа Комунального підприємства «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 21 березня 2018 року не оформлене (а.с. 9).

10 квітня 2019 року рішенням Андрушківської сільської ради на підставі заяви ОСОБА_1 присвоєно адресу нежитловій будівлі - АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Згідно висновку експертного дослідження від 31 травня 2019 року № 12/29, проведеного на підставі заяви ОСОБА_1 про проведення будівельно - технічної експертизи: 1. об`єкт нерухомого майна кадастровий номер земельної ділянки: :01:000:0848, за адресою АДРЕСА_2 : є будівля котельної; 2. За своїм технічним станом будівлю котельної та сукупністю якісних та кількісних показників, що характеризують експлуатаційну придатність будівлі та її частин у порівнянні з їх гранично допустимими значеннями - не можливо використовувати за призначенням (відсутність внутрішнього обладнання, зношеність (відсутність) зовнішніх мереж); 3. Будівля котельної знаходиться в непридатному до нормальної експлуатації технічному стані, конструктивні елементи в аварійному стані, в цілому за всіма показниками - будівля аварійна (а.с. 16-25).

Будівля, яка розташована на належній позивачу земельній ділянці та будівля, яка на праві приватної власності, належить ОСОБА_2 та якій оскаржуваним рішенням сільської ради від 27 лютого 2017 року присвоєно адресу - хутір «Андрушківський-1» є одним і тим же об`єктом нерухомого майна.

Відповідно до ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року в цивільній справі № 288/756/19, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Козіївської сільської ради Коростишівського району Житомирської області Пашинської Д. В., інженера інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 про визнання технічного паспорту недійсним та скасування рішення щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 66).

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2019 року в справі № 288/756/19 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, третя особа без самостійних вимог: державний реєстратор Козіївської сільської ради Коростишівського району Житомирської області Пашинська Д. В., інженер інвентаризації нерухомого майна фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 10 квітня 2019 року № 19 «Про присвоєння адреси нежитловій будівлі» прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Козіївської сільської ради Коростишівського району Житомирської області Пашинської Д. В., інженера інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 про визнання технічного паспорта недійсним та скасування рішення щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок (а.с.67-68).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статі 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституції і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України ;але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Андрушківської сільської ради від 27 лютого 2017 року № 14 «Про присвоєння адреси будівлі», щодо присвоєння жилому будинку адреси: хутір «Андрушківський-1» Андрушківська сільська рада, Попільнянський район, Житомирська область за заявою ОСОБА_2 .

Разом з тим, обираючи спосіб судового захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому обраний позивачем порядок захисту права не є ефективним, оскільки не забезпечить відновлення прав позивача.

Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням володіння. При цьому право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення діями відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цього права із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що будівля, яка розташована на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , яка передана 27 вересня 2018 року у власність позивачу та будівля, яка на праві приватної власності, належить третій особі та якій оскаржуваним рішенням сільської ради від 27 лютого 2017 року присвоєно адресу - хутір «Андрушківський-1» є одним і тим же об`єктом нерухомого майна.

Встановлено, що третя особа - ОСОБА_2 з 27 лютого 2017 року є власником житлового будинку, загальною площею 122.7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.114).

Отже, у позивача станом на 27 лютого 2017 року не було жодних майнових або немайнових прав на будівлю та земельну ділянку, на якій будівля розташована, тому відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення не було порушено прав позивача, а державну реєстрацію права власності третьої особи на майно, розташоване на земельній ділянці проведено раніше, ніж реєстрацію права власності позивача на земельну ділянку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що на момент винесення оскаржуваного рішення - 27 лютого 2017 року, позивач не була власником земельної ділянки, розпорядженням Попільнянської районної державної адміністрації від 27 вересня 2018 року земельну ділянку передано у власність на території сільської ради і лише 10 квітня 2019 року присвоєно адресу будівлі на підставі витягу про реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Посилання у касаційній скарзі на те, що суди не надали належної оцінки тому, що будівля, розташована за адресою Хутір «Андрушівський-1» та будівля по АДРЕСА_2 , є однією будівлею є безпідставними, оскільки обставини, на які посилається позивач, були встановлені судами під час розгляду справи та додаткового правового аналізу не потребують.

Суд касаційної інстанції, за приписами статті 400 ЦПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки судів попередніх інстанцій по суті вирішення спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем належним чином.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржувана постанова апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що усуді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Янчук Максим Олександрович, залишити без задоволення.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк