Справа №443/997/20
Провадження №2-о/443/57/20
РІШЕННЯ

іменем України

29 жовтня 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа територіальна громада с.Іванівці в особі Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного його проживання разом із спадкодавцем (його матір`ю) ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Іванівці Жидачівського району Львівської області.

В обґрунтування заяви, покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Іванівці Жидачівського району померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло належне їй право, як члену СПП «Світанок», на земельну частку (пай), розміром 2,34 га. Навипадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не склала. Заявник як єдиний спадкоємець першої черги за законом, вважав себе таким, що прийняв спадщину відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав без реєстрації із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У встановлений законодавством термін він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, а коли звернувся, йому було відмовлено з підстав пропуску шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини..

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 13.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з цим суд визнає неявку представника заінтересованої особи неповажною та вважає, що справу можливо слухати у його відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення заявника, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як видно з копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 18.10.2004р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Іванівці Жидачівського району Львівської області /а.с.9/.

Померла ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 08.05.1961р. /а.с.8/.

ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай), як члену СПП «Світанок», на підставі розпорядження голови Жидачівської районної держадміністрації від 28.05.1997р. №325, розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0155940 від 03.06.2019р. /а.с.11/ та інформацією, наданою Відділом у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області /а.с.12/.

Згідно довідки №571 від 19.06.2020р., виданої Вільховецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області /а.с.10/, ОСОБА_2 була постійно прописана і проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. ОСОБА_1 до дня смерті, на день смерті проживав без реєстрації разом з померлою в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство.

Звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском піврічного терміну на подання такої заяви /а.с.15/.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 є зареєстрованим у с.Туради, однак здійснював постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка проживала у с.Іванівці Жидачівського району Львівської області.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України предбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Суд зауважує, що метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації неим права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українін», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, суд приходить до переконання, що матеріалами справи, достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем (його матір`ю) ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 81, 258, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, ст.1216-1218, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України суд,

вирішив:

Заяву задоволити

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований у с.Туради Жидачівського району Львівської області, разом із спадкодавцем (його матір`ю) ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Іванівці Жидачівського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя С.І Сливка