Справа № 137/1064/20

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судового засідання Голоти О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 .
За життя мати склала заповіт, яким все своє майно, яке її належить на день смерті на що вона мала право заповіла йому.
Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло домогосподарство, що розташоване по АДРЕСА_1 .
Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після матері, однак через нотаріальну контору не може оформити спадщину, оскільки будинковолодіння рахується колгоспним двором, існування яких припинено після прийняття та набрання чинності ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 р. №697-Х.
Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати право власності на вказаний житловий будинок.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сільченко О.В. в судове засідання, надав суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача. Позовну заяву підтримує в повному обязі та просить її задовольнити.
Представник відповідача Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого просять розглядати справу без представника сільської ради. Позов визнають.
Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.
Так, відповідно до копії заповіту (а.с.7) ОСОБА_2 усе своє майно, яке її належить на день смерті на що вона мала право заповіла ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на домоволодіння (а.с.9) та технічного паспорту (а.с.10-12) ОСОБА_2 являється головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 .
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.13) 25.07.2014 р. здійснено реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори за №947/02-14 від 09 червня 2017 року (а.с.14) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.
Відповідно до копії довідки Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №1010 від 28.09.2019 р. (а.с.17) встановлено, що ОСОБА_2 , 1937 року народження та ОСОБА_1 , 1971 року народження проживали та були зареєстровані в будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок, оскільки судом встановлено, що він є спадкоємцем і має право на оформлення спадщини.
Керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76, 81, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, ст.328, 1218, 1268 ЦК України, постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,-
Позов задовільнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на домогосподарство, що розташоване по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м., та надвірними будівлями веранда літ. "а", сарай літ. "Б", пристройка літ. "б", гараж літ. "В", сарай літ. "Г", убиральня (туалет) літ. "Д", забор №1, ворота №2, хвіртка №3 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.