ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 196/201/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Дудки В.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права на приватизацію займаної квартири,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2020 до суду з Царичанського районного суду Дніпропетровської області, згідно розпорядження № 42 від 25.02.2020 «щодо передачі справи на розгляд до іншого суду» надійшла цивільна справа № 196/201/20 за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права на приватизацію займаної квартири.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що в 1975 році її батьки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , отримали для проживання квартиру АДРЕСА_1 (на той час 50 років Жовтня), як молоді спеціалісти. В 1968 році народилася позивач і з того часу зареєстрована та постійно проживає в даній квартирі по теперішній час разом з чоловіком ОСОБА_4 . В березні 2019 року вона звернулась до Царичанської селищної ради з заявою надати дозвіл на приватизацію квартири, але рішенням сесії Царичанської селищної ради від 20.03.2019 їй було відмовлено в приватизації займаного нею житла. Вважає відмову необгрунтованою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме ст. 8 ч. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що призвело до порушення її житлових прав.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати за нею право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

У ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії.

Ухвалою судді від 10.03.2020 провадження у зазначеній справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.06.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 06.08.2020.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Судові витрати просила не стягувати з відповідача, а залишити за нею.

Представник відповідача ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутність представника відповідача та ухвалення рішення з урахуванням поданого відзиву на позовну заяву.

У відзиві, що отриманний судом 22.04.2020 просили відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. Свої заперечення мотивували тим, що позивач на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Царичанській селищній раді не перебуває, при зверненні до виконавчого комітету, як органу приватизації ОСОБА_1 в порушення вимог п. 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» не додано копії ордеру на жиле приміщення, який є підставою для вселення та на підставі якого укладається договір найму, також не подано доказів звернення у передбаченому законом порядку до відповідних органів щодо успадкування після померлих батьків права на приватизацію спірної квартири, підтвердження, що є єдиною спадкоємицею.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що в 2010 році померли батьки позивача: мати - ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.05.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського РУЮ Дніпропетровської області; серії НОМЕР_2 , виданого 17.09.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського РУЮ Дніпропетровської області.

Як вбачається з копії витягу з Домової книги в квартирі АДРЕСА_2 з 20.02.1975 року була зареєстрована мати позивача ОСОБА_2 (медсестра, з відміткою про вибуття 02.05.2010 у зв`язку зі смертю, а/з № 89); з 26.07.1988 року був зареєстрований батько позивача ОСОБА_3 (мастер, по 2000 рік).

Крім того, в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована та проживає з 04.07.1986 по теперішній час ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 1643 від 23.06.2020 посвідченою виконавчим комітетом Царичанської селищної ради.

За час свого життя батьки позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із заявами про приватизацію квартири АДРЕСА_2 до Царичанської селищної ради не зверталися, згідно інформації наданої Царичанською селищною радою Дніпропетровської області вих. № 2510 від 23.09.20.

Згідно довідки № 504 від 11.11.2019 виданої КП «Царичанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради Круподер В.Л. в період з 01.01.1993 по 07.11.2019 участі у приватизації державного житлового фонду на території Царичанського району Дніпропетровської області не приймала.

З метою отримання дозволу на приватизацію квартири, позивач ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області з заявою щодо приватизації квартири, але, рішенням № від 20.03.2019 позивачу відмовлено в наданні дозволу на приватизацію квартири, яка була отримана для проживання померлою ОСОБА_2 (матір`ю позивача) та не була приватизована.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність чи взяти в оренду.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 правомірно вселилася до наданого житла і з моменту вселення постійно користувалась цим житлом, є зареєстрованою в ньому з липня 1986 року та фактично проживає в спірній квартирі.

Заборгованості по комунальним платежам за адресою: АДРЕСА_3 , де абонентом є позивач, (особовий рахунок № НОМЕР_3 ) немає, що підтверджується довідкою виданою КП «Царичанське ВОЖКГ» ЦРР; відсутня заборгованість за користування природним газом (особовий рахунок № НОМЕР_4 ), що підтверджується довідкою № 25 виданою АТ «Дніпропетровськгаз» та за спожиту електроенергію (особовий рахунок № НОМЕР_5 ), що підтверджується довідкою від 30.06.2020 виданою ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги».

На вимогу ОСОБА_2 укласти Договір найму квартири за адресою: АДРЕСА_3 з КП «Царичанське виробниче об`єднання житлово - комунального господарства» Царичанської районної ради останній було відмовлено, у зв`язку з тим, що підприємство не є власником (балансоутримувачем) будинку в якому знаходиться спірна квартира. На підставі рішення Царичанської селищної ради шостого скликання від 28.01.2015 № 1174-60/VІ було прийнято житловий фонд на баланс Царичанської селищної ради за Актом прийому передачі, який підписано сторонами 02.02.2015.

Вищевказані обставини підтверджують право користування позивача вказаною квартирою на умовах найму і відповідно право на її приватизацію.

Відповідно до ст.345 ЦК України та ст.9 ЖК України фізична особа може набути право власності на житло у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч.1-3 ст.8 Закону).

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ч.10 ст.8 Закону).

Суд, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства та встановлених обставин, приходить до висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо відмови позивачу в приватизації спірного житлового помешкання, при цьому доводи позивача знайшли своє повне підтвердження належними та допустимими доказами.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 була вселена до спірної квартири на законних підставах, законність їх проживання у квартирі ніхто не оспорює, позивач в установленому порядку звернулась із заявою про приватизації житла, надала усі наявні у неї документи, суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив їй у приватизації спірного житла, порушивши її право на житло, яке підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права на приватизацію.

Судовий збір сплачений в повному обсязі, слід залишити за позивачем, оскільки позивач просила сплачений нею судовий збір з відповідача не стягувати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст. 15, 16, 345 ЦК України, Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права на приватизацію займаної квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 23 жовтня 2020 року

Суддя В. О. Говоруха