Провадження № 2/761/5865/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Гриб Д.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Позивачка у позові (з врахуванням уточнення в судовому засіданні, яке відбулось 05.08.2020 року) просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_5 . Після припинення спільного проживання, позивач не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому для захисту порушеного права на належне утримання позивач звернулась до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та просили стягнути з відповідача ј його доходів на утримання дитини.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив задоволення заяви так як на даний час дитина проживає з батьком.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб розірвано, проте копія такого рішення суду надана не була.

Під час шлюбу у сторін народилася донька: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками зазначені - ОСОБА_4 - батько та ОСОБА_1 - мати.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Так, суду відповідачем не було надано доказів, що він з моменту припинення спільного проживання (24.05.2020 року) сплачував аліменти на утримання дитини чи надавав кошти добровільно. В той же час позивачка в судовому засіданні зазначила, що відповідач після припинення спільного проживання приймав участь в матеріальному забезпеченні дитини та надавав кошти на її утримання в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, проте суду докази на підтвердження зазначених обставин надано не було. Оскільки згідно з діючим законодавством є обов`язок батька утримувати дитину, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто 26.05.2020 року.

Що стосується строку на який стягуються аліменти варто зазначити, що оскільки дитина з 01.08.2020 року проживає з батьком та саме він несе витрати по її утриманню, на даний час судом вирішується питання про визначення місця проживання дитини (позови обох батьків), тому суд вважає за можливе стягнути аліменти за проміжок часу що дитина проживала з матір`ю, тобто по 01.08.2020 року.

В той же час, у випадку визначення судом місця проживання дитини з матірю, позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходилася на утриманні позивачки, стан здоров`я дитини (суду не було надано доказів, що дитина перебуває на обліку та потребує постійного лікування); судом встановлено, що відповідач є працездатним, має можливість працювати та отримувати дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, а тому суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно починаючи з 26.05.2020 року по 01.08.2020 року.

Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 213, 263, 264, 265, 280-286, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185, 192 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_4 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 26 травня 2020 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24 жовтня 2020 року

Суддя: Н.Г.Притула