Провадження № 2/761/2515/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в склад:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Пірак М.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Директор-розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушилін Костянтин Миколайович, Директор-розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончаров Сергій Іванович, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

Під час здійснення підготовчого засідання представником відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заявлено клопотання про закриття провадження у справі, зважаючи на те, що заявлені вимоги мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Представник ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вимоги позивача мають приватно - правовий характер.

Інші учасники процесу не з`явились, про день та час здійснення підготовчого засідання повідомлялись належним чином.

Вислухавши доводи представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст .19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про стягнення з вимогами про стягнення в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, яка завдана неправомірними діями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та їх посадовими особами, грошові кошти у розмірі 1 700 677,53 грн., яка складається з гарантованої суми відшкодування 190 180,11 грн., три проценти річних - 27 277,42 грн.; індекс інфляції - 411 970,42 грн. ; додаткові витрати понесені на відновлення порушених прав (правова допомога) - 71 250,00 грн.; моральна шкода - 1 000 000,00 грн.

Позов мотивовано, зокрема тим, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» було прийнято рішення, що договір банківського вкладу, укладений ОСОБА_2 з фінансовою установою 18 квітня 2014 р. № 40076, операції з несення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання даного одговору є нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 ЦК України.

Таким чином право позивача на отримання грошових коштів і серед іншого передбаченого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантованої суми відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15 зазначила наступне.

За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону № 4452-VI Фонд наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством, з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

За змістом п. 17 ч. 1 ст. 2 цього Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За приписами ч. 1 ст. 54 Закону № 4452-VI,рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб`єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

У зазначеному рішенні Великою Палатою Верховного Суду вказано і наступне.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VIФонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ст. 27 Закону № 4452-VIуповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону (…).

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що Закон № 4452-VI є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим і не є спором у зв`язку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 р. у справі № 761/10730/18 підкреслено, що спір щодо права фізичної особи на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду у сумі, що не перевищує 200 000 грн (якщо адміністративна рада Фонду згідно з пунктом 17 частини першої статті 9 Закону № 4452-VI не прийняла рішення про збільшення граничної суми такого відшкодування), є публічно-правовим і пов`язаний з виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування. А тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16, від 6 червня 2018 року у справі № 727/8505/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 285/489/18-ц).

Крім того, у постанові зазначено - вимоги ж позивачки про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання за період з травня 2015 року по лютий 2018 року (тобто за період після виплати Фондом 22 квітня 2015 року відшкодування за вкладами) звернені позивачкою до Фонду та стосуються безпосередньо правомірності дій останнього пов`язаних із виплатою відшкодування за вкладами, відповідно також підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Також слід зазначити, що за приписами ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Виходячи з наведеного, з огляду на вимоги заявлені позивачем, останні мають розглядатись за правилами адміністративного судочинства судом адміністративної юрисдикції з огляду на положення ст. 20 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 19, 255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Директор-розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушилін Костянтин Миколайович, Директор-розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончаров Сергій Іванович, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна про відшкодування майнової та моральної шкоди закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 26.06.2020 року.

Суддя