Ухвала

29 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 653/4085/17

провадження № 61-15012ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про поновлення депозитного рахунку, стягнення відсотків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу в справі № 653/4085/17.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки за формою та змістом вказана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України з наступних підстав.

І. Щодо предмету касаційного перегляду

З урахуванням положень статті 389 ЦПК України в касаційному порядку у справі № 653/4085/17 можуть бути оскаржені наступні судові рішення:

- рішення Генічеського районного суду Херсонської області

від 12 листопада 2019 року;

- постанова Херсонського апеляційного суду від 12 травня 2020 року.

Натомість подаючи касаційну скаргу ОСОБА_1 просить зокрема: «Скасувати судові рішення повністю і ухвалити нове за моїм позовом до Касаційного цивільного суду України».

Відповідно до пункту 4 другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала) що оскаржується.

Визначення судового рішення, яке є предметом касаційного оскарження має істотне значення при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

ІІ Щодо підстав касаційного оскарження

За змістом частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційних скаргах не зазначені передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень.

ІІІ. Щодо оформлення касаційної скарги російською мовою

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99 зазначав, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Згідно частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Аналогічні по суті висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 21 січня 2019 року в справі № 761/42431/17.

У разі, якщо ОСОБА_1 не володіє або недостатньо володіє державною мовою, він має право при складанні касаційної скарги користуватися послугами перекладача.

IV. Щодо зазначення в касаційній скарзі учасників справи та надання копій скарги

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР).

Згідно ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 23 квітня 2019 року ОСОБА_2 було залучено в якості співвідповідача у справі № 653/4085/17.

Однак у касаційній скарзі ОСОБА_1 відомості про ОСОБА_2 , як учасника справи відсутні.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Однак копія касаційної скарги із доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 відповідно до кількості учасників справи не надана.

V. Щодо строку на касаційне оскарження

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

ОСОБА_1 касаційну скаргу подано 09 жовтня 2020 року, а отже пропущено строк на касаційне оскарження рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2019 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 12 травня 2020 року.

Заява (клопотання) про поновлення пропущеного строку відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже недоліки касаційної скарги підлягають усуненню шляхом складання касаційної скарги, яка повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема:

- має бути викладена державною мовою;

- має містити відомості про судові рішення, які оскаржуються та клопотання особи, яка подає скаргу стосовно всіх оскаржених судових рішень;

- має містити зазначення підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України;

- має містити відомості щодо всіх учасників справи;

- до касаційної скарги мають бути додані її копії з доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Також протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_1 має право подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2019 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 12 травня 2020 року із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням доказів на підтвердження таких причин.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 у цивільній справі № 653/4085/17 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Роз`яснити ОСОБА_1 право протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням доказів на підтвердження таких причин. Якщо в зазначений строк заяву не буде подано або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович