Провадження №2/523/79/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Одесаобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Управитель житлового фонду «Євро-Сервіс», третя особа - Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом та просила зняти арешти з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що накладені постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження №38726463 та №39887348 видані 22.07.2013 р. та 30.09.2013 р. державними виконавцями Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Пуркар Я.К. та Тартичною К.М, реєстраційні номери обтяження 1763181, 2692992 відповідно .

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , який є власником вказаної квартири. Вона є спадкоємцем першої черги. Під час оформлення спадщини у нотаріуса позивач дізналася про наявність на спадковому майні арештів, у зв`язку з чим вона звернулася до відділу ВДС, який їй повідомив про неможливість зняття арештів через відсутність виконавчих проваджень у зв`язку з закінченням строків зберігання.

Позивач звернулася до суду з заявою проводити розгляд справи в її відсутності, вимоги підтримує.

Представник відповідача АТ «Одесаобленерго» направив до суду відзив на позов за змістом якого вказував на те, що арешт на майно накладено правомірно під час виконання судового наказу. У зв`язку з повним виконанням наказу постановою виконавця від 19.11.2013 р. закінчено виконавче провадження. Боржник за весь час не оскаржував арешт. При цьому виконавцем з невідомих причин не було знято арешт з майна. Оскільки товариство не порушувало прав позивача, тому відсутні підстави для покладення на відповідача судових витрат. Враховуючи вказане товариство не заперечує проти зняття арешту, але вважає, що витрати покладаються на позивача.

Від відповідача ТОВ «Управитель житлового фонду «Євро-сервіс» та третьої особи відзив та заперечення проти позову не надходили.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). За життя він був власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6-7) .

Позивач є дружиною ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 04.10.1996 року відділом РАГС виконкому Одеської міської ради народних депутатів (а.с.9).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.11.2019 р. в ньому значиться інформація про накладення арештів Суворовським районним судом м. Одеси, а саме, що за спадкодавцем значиться арешт на майно, накладені постановами про арешти майна боржника та оголошення заборони відчуження №38726463 та №39887348 видані 22.07.2013 р. та 30.09.2013 р. державними виконавцями Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Пуркар Я.К. та Тартичною К.М, реєстраційні номери обтяження 1763181, 2692992 відповідно (а.с. 10-11)

Вказані арешти накладені державними виконавцями у відповідності до вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час відкриття провадження.

04.06.2020 р. суддею Суворовського районного суду м.Одеси прийнято судовий наказ у справі 1527/10216/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Одесаобленерго» суму боргу 274,78 грн., судовий збір 107,3 грн..

13.05.2013 р. прийнято наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ УЖФ «Євро-Сервіс» суму боргу 6034,02 грн., судовий збір 114,70 грн..

У відповідь на звернення позивачки відділ ДВС своїм листом №17104 від 16.04.2019 р. повідомив, про закінчення виконавчих проваджень з виконання судових наказів №523/6645/13 та №1527/10216/12 та про закінчення строків їх зберігання (а.с. 15).

Згідно з відомостями АТ «Одесаобленерго» та ТОВ УЖФ «Євро-Сервіс» відсутній борг за отримані посліги(а.с.16,17).

Позивач зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 27.08.2008 р. (а.с.19)

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За нормами ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи відповідь відділу та стягувачів про відсутність боргу, проаналізувавши вказані норми та оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки наявний арешт і заборона на відчуження майна порушує право на оформлення спадщини, тому спірне майно підлягає звільненню з-під арешту та заборони на відчуження.

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,258-259,263-265,268,273,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Одесаобленерго» задовольнити.

Зняти арешти з квартири АДРЕСА_1 , яка за життя належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладені на підставі:

- постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження №38726463 та №39887348, виданих 22.07.2013 р. та 30.09.2013 р. державними виконавцями Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Пуркар Я.К. та Тартичною К.М, реєстраційні номери обтяження 1763181 та 2692992 відповідно .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 05.10.2020 р..

Суддя: