241/1572/20
2/241/376/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

при секретарі Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «Приват Банк») звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява вмотивована тим, що 28.09.2010 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, на підставі якого позивачем відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 17 000 грн., а відповідачці було надано у користування кредитну картку. Відповідачка зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено договором. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 20.05.2020 року виникла заборгованість в сумі 20 205 грн. 69 коп., яка складається з: 18 435 грн. 66 коп. заборгованість за кредитом, 1 770 грн. 03 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом. Просили стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також судові витрати, пов`язані із зверненням до суду в розмірі 2 102 грн.

Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 24.09.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.Г. не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, в тому числі ішляхом опублікування оголошення про виклик до суду на порталі «Судова влада України»

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2010 ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву, на підставі якої вона отримала кредитну картку «Універсальна 30 днів пільгового періоду». Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_1 погодила, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 27).

Також, ОСОБА_1 було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» (а.с. 28). Підписана відповідачкою довідка містить пільговий період, базову процентну ставку в розмірі 3,0% на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань.

Отже, суд вважає, що підписані відповідачкою заява та довідка свідчать про її обізнаність щодо умов кредитування та узгодження з нею саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, а відтак становлять у своїй сукупності кредитний договір.

Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачці ОСОБА_1 на підставі кредитного договору б/н були надані кредитні карти, остання № НОМЕР_1 зі строком дії до останнього дня вересня 2018 року (а.с. 26).

З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 28.09.2010 за карткою № НОМЕР_2 із встановленням кредитного ліміту у 2200 грн. В подальшому кредитний ліміт було поступово збільшено до 17 000 грн. (а.с. 25).

З розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку чітко прослідковується, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами: отримувала готівку в банкоматах, розраховувалася карткою в магазинах. При цьому періодично здійснювала платежі в рахунок погашення заборгованості, тобто фактично погоджувалася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами (а.с. 5-16, 17-24).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачки тіла кредиту є обґрунтованими.

Разом з тим, звертаючись до суду із зазначеним позовом АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на те, що відповідачка неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, просив стягнути з неї заборгованість за тілом кредиту в розмірі 18 435 грн. 66 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1 770 грн. 03 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція викладена у пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц, по якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки заборгованість по процентам може бути стягнута тільки в межах строку дії кредитної картки, який за даними банку встановлений до останнього дня вересня 2018 року та яка станом на 30.09.2018 складає 618 грн. 54 коп.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 30.09.2018 відповідачка мала заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16 957 грн. 75 коп.

З виписки по рахунку вбачається, що після спливу строку дії картки 30.09.2018, відповідачка не здійснювала будь-яких операцій щодо зняття коштів, а лише періодично поповнювала готівкою картку в терміналі. Тобто кредитними коштами відповідачка після 30.09.2020 не користувалася, а сума тіла кредиту зростала у зв`язку з автоматичним погашенням простроченої заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що сума заборгованості за кредитом, яка підлягає стягненню з відповідачки складає 17 576 грн. 19 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту станом на 30.09.2018 в розмірі 16 957 грн. 75 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 30.09.2018 в розмірі 618 грн. 54 коп.

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст. 3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44 ЦПК України).

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідачка у судове засідання суду не з`явилася, не заперечувала факти укладання кредитного договору, отримання кредиту, не спростовувала розрахунку та розміру боргу, не подала своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачкою не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову.

На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення відповідачкою умов договору кредиту, заборгованість в сумі 17 576 грн. 19 коп. - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на загальну суму у розмірі 17 576 грн. 19 коп., що становить 86,99% від заявленої позивачем суми у розмірі 20 205 грн. 69 коп., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина сплаченого судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1 828 грн. 53 коп. (2102 грн. х 89,99%).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІНН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, м. Київ, вул.. Грушевського, 1Д), заборгованість за кредитним договором б/н від 28.09.2010 в розмірі 17 576 (сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) гривень 19 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту станом на 30.09.2018 в розмірі 16 957 грн. 75 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 30.09.2018 в розмірі 618 грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІНН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» витрати з оплати судового збору в розмірі 1 828 (одна тисяча вісімсот двадцять вісім) гривень 53 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В. Молонова