Справа № 2-539/12
Провадження № 6/712/306/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зупинення вчинення виконавчих дій, -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою з заявою про визнання виконавчого листа № 2-539-12 від 12.09.2012 року таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати виконавчий лист № 2-539-12 виданий 12.09.2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 21/2008/1 від 28.05.2008 року у розмірі 629474,62 грн., судового збору 3219 грн., а всього 629693,62 грн. таким, що не підлягає виконанню.

До розгляду даної заяви зупинити вчинення виконавчих дій (зупинити виконання/стягнення) на підставі виконавчого листа № 2-539-12 виданого 12.09.2012 року Соснівським районним судом, що вчиняються приватним виконавцем Черкаського виконавчого округу Бурмага Євгенієм Анатолійовичем у виконавчому провадженні № 63327706 від 16.10.2020 року та заборонити будь-якому Державному виконавчому органу України або будь-якому іншому приватному виконавцю приймати виконавчий лист № 2-539-12 від 12.09.2012 року до виконання до розгляду питання даної заяви по суті.

28.10.2020 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить до розгляду даної заяви про визнання виконавчого листа № 2-539-12 від 12.09.2012 року таким, що не підлягає виконанню - зупинити вчинення виконавчих дій (зупинити виконання/стягнення) на підставі виконавчого листа № 2-539-12 виданого 12.09.2012 року Соснівським районним судом, що вчиняються приватним виконавцем Черкаського виконавчого округу Бурмага Євгенієм Анатолійовичем у виконавчому провадженні № 63327706 від 16.10.2020 року та заборонити будь-якому Державному виконавчому органу України або будь-якому іншому приватному виконавцю приймати виконавчий лист № 2-539-12 від 12.09.2012 року до виконання до розгляду питання даної заяви по суті.

Дослідивши заяву, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема, непорушність майнових прав як стягувача, так і боржника.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови.

Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме, що зупинення виконавчого провадження вирішується судами апеляційної та касаційної інстанції та безпосередньо державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право зупинити вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

З викладеного вбачається, що саме до повноважень виконавця належить питання про зупинення вчинення виконавчих дій, при цьому однією з підстав для прийняття такого рішення виконавцем є зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

В той час, як виконавчий лист в порядку статті 432 ЦПК України може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у двох випадках: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/14-ц, де зазначено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі винайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Звернення ОСОБА_1 із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не є підставою для зупинення виконання виконавчих дій.

Зупинення виконавчих дій в порядку Закону України «Про виконавче провадження» в даному випадку не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Заявником належним чином не обґрунтоване і судом не встановлено обставин, які б свідчили, що здійснення виконавчих дій за вказаним виконавчим документом приведе до порушення прав учасників виконавчого провадження.

Відтак, беручи до уваги, що зупинення виконавчого провадження на підставі ч. 3 ст. 432 ЦПК України є правом, а не обов`язком суду, і підстав для такого зупинення суд не встановив, тому в задоволенні заяви заявника про зупинення виконавчих дій на підставі виконавчого листа № 2-539-12 від 12.09.2012 року у виконавчому провадженні ВП 63327706 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення вчинення виконавчих дій - відмовити.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Головуючий: