КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 362/3397/17 Апеляційне провадження № 22-ц/824/7801/2020Головуючий у суді першої інстанції - Марчук О.Л. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

секретар Шебуєв Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Приватного підприємства «АНДАМАР» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «АНДАМАР» до ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ПП «АНДАМАР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , АТ «СК «Країна», з урахуванням уточнених позовних вимог просило відшкодувати з відповідачів шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 17.07.2016 на автодорозі Київ - Одеса, 40 км + 800 м. сталася ДТП за участю транспортних засобів:

1) «RenaultMagnum», д.р.н. НОМЕР_1 з н/п «SCHMITZ SO1» д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 ,

2) «RenaultMagnum» д.р.н. НОМЕР_3 з н/п «Renders ROC» д.р.н. НОМЕР_4 , що належить ПП «Андамар» і яким керував ОСОБА_3 .

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 0502/10/16 від 20.10.2016 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renders ROC» д.р.н. НОМЕР_4 становить 22 798,22 грн. Вартість проведення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди становила 1 500,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «RenaultMagnum», д.р.н. НОМЕР_1 з н/п «SCHMITZ SO1» д.р.н. НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «СК «КРАЇНА» згідно полісу № АЕ/8175351, 22.02.2017 страхова компанія сплатила страхове відшкодування в межах страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну потерпілому (100 000,00 грн.) у розмірі 99 490,00 грн. за вирахуванням франшизи у розмірі 510,00 грн.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2016 по справі № 362/3690/16-п, ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні вищевказаної ДТП.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 1479/18-54 від 09.11.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «RenaultMagnum»д.р.н. НОМЕР_5 становить 301 395,15 грн., за проведення якої позивачем було сплачено 5 720,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП «АНДАМАР» франшизу у розмірі 510,00 грн., з ФОП ОСОБА_2 на користь ПП «АНДАМАР» різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 228 193,37 грн., стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати (т. 1 а.с. 1-2, 65-67, т. 2 а.с. 96-98).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2020 у задоволені позову відмовлено (т. 2 а.с. 228-229).

В апеляційній скарзі, ПП «АНДАМАР» посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції, в порушення положень ч. 4 cт. 82 ЦПК України не взяв до уваги обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі № 362/3690/16-n про наявність трудових відносин між водієм ОСОБА_1 та його роботодавцем ФОП ОСОБА_2 , що призвело до неправильного вирішення справи. Оскільки шкода була завдана ОСОБА_1 , який був працівником (водієм) ФОП ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, то відшкодовувати шкоду повинен ФОП ОСОБА_4 , отже саме він зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (т. 2 а.с. 234-238).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2016 близько 01 год. 33 хв. на автодорозі Київ - Одеса, 40 км + 800 м. сталася ДТП за участю транспортних засобів: «RenaultMagnum», д.р.н. НОМЕР_1 з н/п «SCHMITZ S01» д.р.н. НОМЕР_2 , що належить ФОП ОСОБА_2 і яким керував ОСОБА_1 та «RenaultMagnum» д.р.н. НОМЕР_3 з н/п «Renders ROC» д.р.н. НОМЕР_4 , що належить ПП «Андамар» і яким керував ОСОБА_7 .

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2016 по справі № 362/3690/16-п, ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні вищевказаної ДТП (т. 1 а.с. 4).

Відповідно до Звіту № 2991 від 26.08.2016 експертною компанією «ЕСТІМЕЙТ+» про незалежну оцінку визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, ринкова вартість досліджуваного КТЗ на момент пошкодження становить 279 842,76 грн., вартість відновлювального ремонту складає 953 125,88 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Renault Magnum» д.р.н. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження складає 279 842,76 грн. (т. 2 а.с. 141-176).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 0502/10/16 від 20.10.2016 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renders ROC» д.р.н. НОМЕР_4 становить 22 798,22 грн. Вартість проведення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди становила 1 500,00 грн. (т. 1 а.с. 30-46)

Висновком № 18-121 Одеського НДІСЕ МЮУ від 14.03.2018 встановлено, що розмір матеріальної шкоди завданої власникові автомобіля «Renault Magnum» д.р.н. НОМЕР_3 , на момент скоєння ДТП, складає 307 000,00 грн., ТЗ вважається знищеним. Вартість відновлювального ремонту з використанням нових деталей складає 361 563,90 грн. При відновлені ТЗ з врахуванням методу найбільш ефективного використання, та використовувати не нові деталі, то вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей, становить 125 936,41 грн. Вартість автомобіля після ДТП дорівнює вартості придатних до подальшої експлуатації вузлів і деталей, та вартості лому залишків непридатних до подальшого використання вузлів та деталей, оскільки в даному випадку автомобіль вважається знищеним (т. 1 а.с. 215-228).

За результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи КНДІСЕ від 09.11.2018 № 14796/18-54, експертом зроблено висновок, що ринкова вартість ТЗ «Renault Magnum» д.р.н. НОМЕР_3 (з урахуванням його зносу) на момент отриманих пошкоджень в ДТП, складає 301 395,15 грн. Величина вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ внаслідок ДТП, дорівнює 301 395,15 грн. Ринкова вартість ТЗ з урахуванням його зносу та спричинених внаслідок ДТП пошкоджень складає 112 068,80 грн. (т. 2 а.с. 34-45).

Нормою ч. 1 ст. 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, суд першої інстанції, посилаючись на те, що франшиза не є матеріальною шкодою, завданою внаслідок ДТП, а тому не підлягає стягненню, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав стягнення з ОСОБА_1 510,00 грн., оскільки відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовної вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 франшизи у розмірі 510,00 грн.

Щодо стягнення х ФОП ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 227 558,22 грн., то слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову до ФОП ОСОБА_2 , суд першої інстанції правильно виходив із недоведеності в ході розгляду справи факту того, що відповідач ОСОБА_1 на момент ДТП перебував у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 , у зв`язку із чим останній, як володілець (власник) автомобіля, повинен був нести відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду

Доводи позивача на обґрунтування вказаної обставини змістом письмових пояснень ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення і постановою Васильківського міскрайонного суду Київської області від 03.11.2016, суд правильно не прийняв до уваги, оскільки за відсутністю відповідних письмових документів, передбачених нормами трудового законодавства, посилання лише самого водія ОСОБА_1 на перебування у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 , не є належними і достовірними доказами того, що ОСОБА_1 на момент ДТП був найманим працівником ФОП ОСОБА_2 і перебував із ним у трудових відносинах.

Таких доказів не надано і до суду апеляційної інстанції. Посилання апелянта на те, що Асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України було видано ФОП ОСОБА_2 паспорт МДП № 77 037 903, само по собі не підтверджує наявність трудових відносин між відповідачами у справі.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність належних та допустимих доказів щодо наявності трудових відносин відповідачів на момент ДТП, тому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позовні вимоги до відповідача ФОП ОСОБА_2 залишив без задоволення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ПП «АНДАМАР» та скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення франшизи у розмірі 510,00 грн., з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення такої позовної вимоги, в іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Згідно з ст. 141 ЦПК України підлягає розподілу судові витрати сплачені позивачем у розмірі судового збору 3 422,90 та витрати пов`язані з проведенням судової експертизи у розмірі 5 720,00 грн. та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 5 131,53 грн., пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено лише в частині стягнення франшизи у розмірі 510,00 грн., то підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПП «АНДАМАР» судові витрати у розмірі 31,41 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «АНДАМАР» задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року в частині позовних вимог до ОСОБА_1 скасувати і ухвалити нове рішення такого змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 ) на користь Приватного підприємства «АНДАМАР»() франшизу у розмірі 510 (п`ятсот десять),00 грн., а також судові витрати у розмірі 31,41 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський