Справа № 308/6840/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2020 року місто Ужгород
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі:
головуючого судді Іванова А.П.,
за участі секретаря судового засідання Боти О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Буришина Віталія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про вирішення питання про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Домінанта» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,
06.10.2020 до суду надійшла адвоката Буришина В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, яку мотивовано тим, що позивачкою понесені витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи клопотанням від 07.09.2019; витрати на професійну правничу допомогу на суму 2900 грн.; витрати на проведення експертизи у сумі 1015,20 грн.; витрати за калькуляцію проведення ремонту та ремонту бампера авто на суму 382 грн.; витрати на паливо на суму 400 грн.; витрати на оплату послуг поштового зв`язку на суму 145 грн. Відтак просить суд врахувати дані обставини при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розглянувши вказану заяв та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2020 у цивільній справі №308/6840/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Домінанта» на користь ОСОБА_1 суму заподіяних збитків 6526 (шість тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень 50 копійок на відновлювальний ремонт первинного стану автомобіля; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у 1000 (одна тисяча) гривень; втрату товарної вартості автомобіля позивачки у сумі 2438 (дві тисячі чотириста тридцять вісім) гривень 36 копійок.Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму, понесених нею витрат на правову допомогу, у 1450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень; стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Домінанта» на користь ОСОБА_1 суму, понесених нею витрат на правову допомогу, у 1550 (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 757/47925/15-ц та від 19 вересня 2018 року у справі № 361/6253/16-ц.

Як вбачається зі змісту рішення від 02.10.2020, судом було вирішено питання по частині витрат, понесених позивачкою, а відтак їх повторне зазначення представником позивачки в розглядуваній заяві є недоцільним. До розглянутих судом витрат віднесено: витрати позивачки на правничу допомогу у сумі 5000 грн.; сплачений позивачкою судовий збір у сумі 2240 грн.; витрати позивачки на паливо, послуги поштового зв`язку, нотаріуса; витрати позивачки за проведення ремонту бампера тощо.

Разом з тим, судом не вирішено питання по витратах позивачки на залучення експерта у сумі 1015,20 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 2900 грн.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В розглядуваному випадку представником позивачки документально доведено, що позивачкою понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу №01 від 10.01.2020, укладений між позивачкою та адвокатом Буришиним В.В, рахунок-фактуру №15 від 13.07.2020, квитанції від 15.07.2020 та 06.10.2020 по сплаті позивачкою послуг у сумі 1300 та 1600 грн. відповідно, а відтак у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат на користь позивачки з відповідачів.

Окрім цього, відповідно до ч.ч.3,4 ст. 139 ЦПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

На виконання ухвали суду Закарпатським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром проведено експертизу й надано відповідний висновок №13/100 від 27.07.2020. З рахунку №76 від 17.07.2020 видно, що вартість експертного дослідження становить 1015, 20 грн., а вказана сума перерахована на рахунок експертної установи Закарпатського НДЕКЦ позивачкою 21.07.2020 по відповідній квитанції.

Так, загальна сума, яку просила стягнути позивачка становить 20738 грн., однак позовні вимоги були задоволені судом частково. Тож, судові витрати, понесені позивачкою, та не вирішені при ухваленні судом рішення від 02.10.2020, на правову допомогу у сумі 2900 грн. та залучення експерта у сумі 1015,20 грн. слід стягнути пропорційно розміру задоволених вимог: з відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивачки у сумі 1135,40 грн., а з відповідача ОСОБА_2 1213,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 259, 270, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 308/6840/17.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) суму, понесених нею судових витрат на правову допомогу та залучення експерта, у 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Домінанта» (, м. Київ, вул. Саксаганського, 119) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) суму, понесених нею судових витрат на правову допомогу та залучення експерта, у 1213 (одна тисяча двісті тринадцять) гривень 70 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов