Провадження №2/523/397/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"29" жовтня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, який є внуком позивачки на спірної житлової площі в квартирі не проживає більше шести місяців без поважних на те причин. Внаслідок чого, позивач вважає, що він втратив право користування житлом відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України.

Ухвалою суду від 05.08.2019р. провадження у справі відкрито з призначенням розгляду справи у спрощеному позовну провадженні.

В зв`язку з відстороненням судді від здійснення правосуддя, протоколом повторного авторозподілу справ від 21.02.2020р., справа була розподілена на головуючого суддю Малиновського О.М.

Ухвалою судді від 24.02.2020р. справу прийнято до провадження та призначений розгляд справи за участю сторін.

В зв`язку з неодноразовою неявкою у судове засідання позивача, стосовно якої були відсутні відомості про виклик до суду, в зв`язку з поверненням судових повісток за закінчення терміну зберігання, в розгляді справи оголошувалась перерва.

В судове засідання, призначене на 29.10.2020р. позивач не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

За письмовою згодою позивача, та за відсутності відзиву на позовну заяву, справу повторно розглянуто в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

На підставі ордеру, виданого виконавчим комітетом Суворовської ради народних депутатів №0243 від 22.07.1983р. ОСОБА_1 отримала право на вселення та проживання в кв. АДРЕСА_1 разом з членами її сім`ї: ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_4 дочка, ОСОБА_5 - дочка.

З представлених документів, зокрема з довідки Ф-1 від 18.07.2019р. №2844 убачається, що на спірній житловій площі в квартирі, крім ОСОБА_1 , зареєстрований її внук, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.1 ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Отже, ОСОБА_2 , в силу закону, як малолітній, на час реєстрації, набув нарівні з ОСОБА_1 права на житлову площу. При цьому за ним, як за неповнолітньою дитиною, зберігалось право користування житловою площею в квартирі до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З представленого акту від 01.12.2019р., складеного і підписаного сусідами позивача, підписи яких були посвідченні начальником дільниці ТОВ «КК «Суворовський», убачається, що в кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В силу ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

Зібрані по справі докази в їх сукупності вказують на те, що ОСОБА_2 на спірної житлової площі не проживає більше шести місяців без поважних на те причин, належні йому речі в квартирі відсутні, будь-яких перешкод у його проживанні з боку позивача, судом не встановлено.

Встановлення даних обставин вказує на те, що ОСОБА_2 , в силу ст.ст.71, 72 ЖК України втратив право користування житловим приміщенням. Відтак, пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратила право користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,141,259, 263-265,268,280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 29 жовтня 2020р.

Суддя