ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року

м. Харків

справа №638/810/20

провадження № 22-ц/818/4945/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2020 року постановленої під головуванням судді Рибальченко Л.М. в залі суду в місті Харкові,-

в с т а н о в и в :

У січні 2020 ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2020 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів закрито. Роз`яснено заявнику, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2009 року народження, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 21.01.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції не задовольнивши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, позбавив його права бути присутнім в судовому засіданні і подати заяву про зміну позовних вимог, а саме стягнути аліменти за період з 21.01.2020 року по 12.03.2020 року. Також зазначає, що відповідач не надала належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження заяви про закриття провадження. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правочинності заяви про закриття провадження. Судовим наказом було стягнуто аліменти на неповнолітнього сина починаючи з 12.03.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що стягнувши з відповідача аліменти за період з 21.01.2020 року по 12.03.2020 року забезпечилась би рівність батьків при несенні обов`язку по утриманню дитини.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.367ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Постановляючи ухвалу суду про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що судом було видано судовий наказ від 24.03.2020 року, який набув законної сили 24.03.2020 року за тими самими вимогами, з якими ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, а тому відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що у січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2009 року народження, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2020 року і до повноліття дитини.

Відповідачем у справі подано заяву про закриття провадження у справі, оскільки судом вже було видано судовий наказ про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 2009 року народження.

За положеннями п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З аналізу п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України випливає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови не можна вважати тотожними, що позбавляє суд права закрити провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що предметом позову є вимога про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2009 року народження, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2020 року і до повноліття дитини.

Судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2009 року народження, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 12.03.2020 року і до повноліття дитини.

Разом з тим, в позовній заяві період стягнення аліментів був зазначений з 21.01.2020 року і до повноліття дитини, проте судовим наказом від 24.03.2020 року стягнуто аліменти з 12.03.2020 року і до повноліття, а отже вимоги щодо стягнення аліментів за період з 21.01.2020 року по 11.03.2020 року вирішені не були.

Закриваючи провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував, що у справах № 638/810/20 і № 638/3666/20 суб`єктний склад і предмет є тотожним, але період стягнення аліментів є різний, а отже відсутні правові підстави для закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення аліментів за період з 21.01.2020 року по 11.03.2020 року.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення аліментів за період з 21.01.2020 року по 11.03.2020 року підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки позовні вимоги в цій частині не вирішенні судовим наказом.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2020 року в частині вимог про стягнення аліментів за період з 21.01.2020 року по 11.03.20202 року - скасувати, направити справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2020 року.