РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/11758/20

Пров. №2/766/8894/20

28 жовтня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Казеєва Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» 03.08.2020 р. звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з лютого 1998 року по червень 2020 року у сумі 65879,41 грн., та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником (наймачем) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на його ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії позивача згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Відповідач на протязі тривалого часу належним чином не вносить плату за надані їй послуги, в результаті чого утворилась заборгованість.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Крім того, вказав, що відповідач не є власником спірної квартири з травня 2016 року.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №229965566 від 28.10.2020 р., ОСОБА_1 був співвласником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 11 травня 2016 року право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

Тобто, ОСОБА_1 до травня 2016 року був співвласником спірного житлового приміщення за яким виникла заборгованість, був споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що надає Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль».

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору №7483, особовий рахунок НОМЕР_1 , існує заборгованість в розмірі 65879,41 грн. за період з лютого 1998 року по червень 2020 року (арк. справи 3-6).

Враховуючи, що ОСОБА_1 був співвласником спірного житлового приміщення до травня 2016 року, його заборгованість за період з лютого 1998 року по травень 2016 року складає 26658,27 грн.

Послуги з теплопостачання у цей період надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), враховуючи вимоги ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки послуги з централізованого опалення у період з лютого 1998 року до травня 2016 року надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась за вказаний період.

Заборгованість за період з лютого 1998 року по травень 2016 року (припинення права власності відповідача ОСОБА_1 ) становить 26658,27 грн.

Інші вимоги з травня 2016 року задоволенню не підлягають, оскільки в цій частині позов подано до неналежного відповідача.

Разом з тим, заборгованість за період з лютого 1998 року по травень 2016 року виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, останній може лише обраховуватись з серпня 2017 року.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст.ст.256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст.253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового

Таким чином, заборгованість за період з лютого 1998 року по травень 2016 року виходить за межі позовної давності, внаслідок чого у задоволенні позову за цей період необхідно відмовити через пропущення строку позовної давності.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складене 28 жовтня 2020 року.

Керуючись ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256, 257, 267, 525, 526, 628, 630 ЦК України, ст. 141, 258, 259, 274-279, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (, місцезнаходження: м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 1) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за спожиту теплову енергію відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус