Справа № 289/1464/19
Номер провадження 2/289/163/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

представника позивача Дембіцької Н.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що Макарівська КЕЧ району це структурна складова Міністерства оборони України, яка утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. Майно Макарівської КЕЧ району є державною власністю. Згідно Відомості визначення залишкової вартості казарменно-житлового фонду військового містечка № 6 закріпленого за Будинкоуправлінням № 9 станом на 01.01.2019 основний фонд 27 житлових будинків. В зоні відповідальності Макарівської КЕЧ району в Городоцькому гарнізоні на квартирному обліку перебуває 96 військовослужбовців разом із родинами, які потребують поліпшення житлових умов, серед них не забезпечені житлом 48 військовослужбовців.

Під час щорічної інвентаризації житлового фонду Макарівською КЕЧ району було виявлено, що деякі квартиронаймачі тривалий час не проживають у квартирах. Так, у 2003 році згідно ордеру № 120/16 від 27.10.2003 ОСОБА_2 була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , після його вселення з ним та Будинкоуправлінням № 9 Макарівської КЕЧ району як наймодавцем було укладено договір найму житлового приміщення від 01.12.2003, а в 2010 році ОСОБА_2 виїхав з даної житлової площі в м. Радомишль, а своє попереднє житло здав по договору піднайму відповідачу ОСОБА_1 .

Останній договір піднайму був укладений 08.12.2015 і діяв до 03.03.2016. Після закінчення договору піднайму відповідач проживала у вказаній квартирі без договірних зобов`язань в зв`язку з тим, що наймач вказаної квартири ОСОБА_2 був відсутній, що унеможливлювало укладання договору піднайму відповідачу на подальше проживання в даному житловому приміщенні. В подальшому ОСОБА_1 проживала в даному житловому приміщенні як тимчасовий жилець. З 2016 року та по даний час проживає у спірній квартирі без договірних відносин, а зареєстрована відповідач в квартирі АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, у зв`язку з чим договір найму житла, укладений між ОСОБА_2 та Будинкоуправлінням № 9 Макарівської КЕЧ району, вважається розірваним, а ОСОБА_2 автоматично знятий з реєстраційного обліку.

Відповідач ОСОБА_1 не набула права власності на спірну житлову площу у встановленому законом порядку, а лише тимчасово користується нею, отже, в даному випадку підлягає виселенню з займаної квартири без надання іншого житла, про що неодноразово направлялися листи позивачем до ОСОБА_1 про необхідність звільнити житлове приміщення, а так як добровільно звільнити займане житло відповідач не бажає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 24.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.11.2019, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.48).

За заявою відповідача ОСОБА_1 (а.с.52) проведення підготовчого засідання було відкладено та продовжено проведення підготовчого провадження (а.с.54).

Ухвалою судді Сіренко Н.С. від 24.01.2020, на підставі Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 26.05.2020 (а.с.63).

Ухвалою суду від 26.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2020, а потім відкладено на 20.10.2020, про що належним чином повідомлено сторонам (а.с.105,107,109).

10.06.2020 від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про виклик свідків (а.с.96), яке ухвалою від 10.06.2020 залишено без розгляду (а.с.101).

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просить задовольнити з підстав, зазначених в позові, також вказала, що відповідач ОСОБА_1 займає спірну житлову площу як тимчасовий мешканець, відсутні правові підстави для укладення з нею договору найму житлового приміщення, тому стало питання про її примусове виселення. Щодо реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_4 , яка являється матір`ю відповідача, пояснила, що вказана реєстрація здійснена Городоцькою селищною радою без погодження із позивачем як власником житла.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, зазначила, що у квартирі АДРЕСА_2 вона проживає з 2010 року, зареєстрована вона в іншій квартирі АДРЕСА_4 цього ж будинку, однак, не має можливості проживати за місцем реєстрації по причині розірвання шлюбу з наймачем квартири, іншого житла вона не має. На даний час в цій же квартирі зареєстровано місце перебування її матері ОСОБА_4 , яка була вимушена залишити місце свого проживання в м. Горлівка Донецької області.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно Положення Макарівська КЕЧ району є державною установою, яка створена МОУ з метою здійснення квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, дислокованих у межах її відповідальності. Відповідно до покладених на неї завдань серед іншого веде облік майна, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та земельних ділянок, що надані для розквартирування структурних підрозділів ЗСУ та МОУ; організовує контроль за правильністю ведення в гарнізоні у межах відповідальності Макарівської КЕЧ району обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, а також дотримання законності під час розподілу жилих приміщень та компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; аналізує стан забезпеченості житлом військовослужбовців, працівників ЗСУ, розробляє заходи і готує пропозиції щодо їх забезпечення житловою площею, здійснює контроль за його розподілом і використанням у межах відповідальності Макарівської КЕЧ району. Майно Макарівської КЕЧ району є державною власністю, має статус військового майна і закріплюється за ним на праві оперативного управління (а.с.10-21).

27.10.2003 Макарівською КЕЧ району було видано ордер № 120/16 пр-ку ОСОБА_2 в м. Макарів-1 на кв. АДРЕСА_2 (а.с.22) та 01.12.2003 укладено Договір найму житла в будинках державного і комунального фонду між Будинкоуправлінням № 9 та наймачем квартири ОСОБА_2 про безстрокове користування квартирою по АДРЕСА_1 (а.с.23).

Із довідки начальника Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району МОУ від 21.08.2019 вбачається, що квартиронаймач ОСОБА_2 , який був зареєстрований, однак, тривалий час не проживав в квартирі АДРЕСА_2 , 05.03.2019 знятий з реєстраційного обліку у зв`язку із смертю (а.с.24,25).

Згідно виданої Будинкоуправлінням № 9 Макарівської КЕЧ району 21.08.2019 довідки вбачається, що ОСОБА_1 не зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , але у період з 16.06.2016 по теперішній час займає дану житлову площу без договірних відносин та без належних правових підстав (а.с.26), про що складалися відповідні акти обстеження житла (а.с.36,37), також ОСОБА_1 неодноразово попереджали про необхідність звільнити дане житлове приміщення (а.с.32,33,34,35), станом на 21.08.2019 заборгованість за вказаною квартирою складає 788,86 грн. (а.с.28).

Із довідки Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району від 21.08.2019 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 . (а.с.29,30,31).

Згідно договору піднайму житлового приміщення від 08.12.2015 вказану житлову квартиру АДРЕСА_2 було надано піднаймачеві ОСОБА_1 на 6 місяців з 03.12.2015 по 03.06.2016. Відповідно до пункту 2.2.9 зазначеного договору по закінченню строку піднайму житлової квартири звільнити її та здати Піднаймачеві в установленому законом порядку (а.с.27).

Згідно довідки, виданої начальником ВКА 20.05.2020 за № 62-99, ОСОБА_1 працює начальником відділення зв`язку поштового відділення поштового зв`язку Городок Житомирської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» з 29.04.2020 (а.с.71).

Листом представника Уповноваженого з дотримання інформаційних прав та представництва в Конституційному Суді України ОСОБА_1 роз`яснено порядок взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та порядок одержання у користування житла із зазначенням, що однією із обов`язкових умов поліпшення житлових умов (отримання житлового приміщення) є перебування на квартирному обліку, а також роз`яснено право внутрішньо переміщених осіб на отримання приміщень з фонду житла для тимчасового проживання (а.с.72-74).

Із довідки Городоцької селищної ради від 01.11.2019 вбачається, що в комунальній власності Городоцької селищної ради відсутня вільна житлова площа. Дане житло і перебуває в оперативному управління Макарівської КЕЧ району (а.с.75).

Городоцькою селищною радою 28.10.2019 також видано довідку про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зареєстрована, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 25.05.2016 по даний час (а.с.76), а в довідці від 12.02.2015 № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, виданій ОСОБА_4 , зазначено, що остання постійно проживала в АДРЕСА_6 , та перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1 (а.с.77).

Європейський суд з прав людини вказує, що «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла». «Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві…» (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 41, 42, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року).

Відповідно до статті 47 Конституції України і частини третьої статті 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтею 123 ЖК УРСР передбачено, що порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73-76, 79-83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103-106 цього Кодексу.

Згідно ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч. 2 ст. 824 ЦК України, у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Відповідно до статті 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин суд, встановивши, що матеріали справи не містять докази на підтвердження не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні понад 6 місяців, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 10, 12, 76-83, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району (12265, Житомирська обл., Радомишльський р-н, смт Городок, вул. Поштова, 23, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , рнокпп НОМЕР_1 )про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2020.

Суддя Н. С. Сіренко