Справа № 487/5804/16-ц
Провадження № 4-с/487/91/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., секретаря судового засідання Янковець Г.А., скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Заводського ВДВС у м. Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) - Кухаря С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кухаря С.С., стягувач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», яка полягає у невчиненні дій по виконанню рішення суду

ВСТАНОВИВ:

28.09.2020 року, ОСОБА_1 , як стягувач у виконавчому провадженні, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кухаря С.С., яка полягає у невчиненні дій по виконанню рішення суду.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_1 зазначив, що ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.05.2020 року було скасовано постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві ПМУЮ (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження №60924645 від 03.03.2020 року з примусового виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року.

Проте станом на 28.09.2020 року державним виконавцем Кухарем С.С., не було вчинено жодних виконавчих дій спрямованих на виконання вищевказаного рішення суду, що послужило підставою для його звернення до суду із зазначеною скаргою.

Ухвалою суду від 29.09.2020 року скаргу ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, до участі у розгляді скарги залучено боржника у виконавчому провадженні АТ Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз».

15.10.2020 рок та 21.10.2020 року, ОСОБА_1 , подав до суду додаткові письмові пояснення в яких зазначив, що державним виконавцем при здійснені виконавчого провадження по виконанню рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року у справі №487/5804/16-ц не вчиняються дії організаційного та технічного характеру щодо його виконання.

22.10.2020 року, ОСОБА_1 , подав до суду додаткові письмові пояснення в яких заперечив проти участі в судовому засіданні з розгляду зазначеної скарги начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Романчука С.М. у зв`язку із відсутністю у нього таких повноважень в розумінні п. 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби межрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом МЮ України 20.04.2016 №1183/5.

Приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon» ОСОБА_1 скаргу підтримав просив про її задоволення.

В судовому засіданні скаржнику було роз`яснено його право та запропоновано уточнити вимоги скарги, зазначивши які саме виконавчі дії при здійснені виконавчого провадження не було вчинено державним виконавцем, внаслідок чого не було виконано рішення суду, та бездіяльність дкержавного виконавця по їх нездійсненню є предметом розгляду скарги.

При цьому скаржник зазначив, що підтримує вимоги викладені у скарзі з урахуванням додаткових поясненнь. В подальшому самовільно залишив судове засідання припинивши відеоконференц-зв`язок.

У судовому засіданні державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Кухарь С.С. у задоволенні скарги просив відмовити. В обгрунтування заперечень зазначив, що Постановою від 08.10.2020 року виконавче провадження №60924645 з виконання виконавчого листа №487/5804/16-ц, виданого Заводським районним судом м.Миколаєва 13.07.2017 року відновлено та зобов`язано особу, якій було повернуто виконавчий лист, у місячний строк з дня отримання постанови, пред`явити його до виконання. Копію Постанови було направлено до суду та сторонам. До теперішнього часу виконавчий лист до виконання не пред`явлено.

Крім того зазначив, що рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року, на теперішній час залишається невиконаним, виключно через дії стягувача, який не надає доступ до квартири представникам АТ ОГРС «Миколаївгаз», з метою дотримання вимог безпеки при використанні газового обладнання.

Аналогічні за змістом пояснення містяться у відзиві на скаргу наданому до суду 21.10.2020 року, начальником Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Романчуком С.М.

Представник боржника АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ч.2 ст.450 ЦПК України розгляд скарги було проведено за відсутності боржника.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Кухаря С.С., дослідивши матеріали скарги, та матеріали ВП №60924645, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року по справі № 487/5804/16-ц, позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» задоволено частково. Зобов`язано відповідача відновити газопостачання шляхом приєднання газового приладу (газової плити) в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , до загальної системи газопостачання.

Постановою Верховного Суду від 06.06.2018 року рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року залишено без змін.

На виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області, 13.07.2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист № 487/5804/16-ц про зобов`язання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» відновити газопостачання шляхом приєднання газового приладу (газової плити) в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , до загальної системи газопостачання.

21.12.2019 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесі) Кухарем С.С. відкрито виконавче провадження №60924645 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

03.03.2020 року вказане виконавче провадження було завершено згідно з п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.05.2020 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.07.2020 року вищевказану постанову державного виконавця було скасовано.

Одночасно, за час розгляду скарги ОСОБА_1 на Постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2020 року та до прийняття судом рішення щодо її скасування, з 27.03.2020 року здійснювалося ВП №61658782 по виконанню виконавчий лист № 487/5804/16-ц. Постановою державного виконавця від 23.07.2020 року виконавчий лист було повернуто без виконання стягувачу.

Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Кухаря С.С. від 08.10.2020 року, виконавче провадження №60924645 було відновлено.

Супровідним листом від 08.10.2020 року №83709/107-36-15, вищевказана постанова була направлена сторонам та Заводському районному суду м.Миколаєва.

На даний час в матеріалах виконавчого провадження №60924645 , відсутній виконавчий лист № 487/5804/16-ц, який було повернуто стягувачу, на підставі постанови державного виконавця від 23.07.2020 року у виконавчому провадженні №61658782.

Згідно 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

Відповідно до положень ст. 41 України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

З огляду на викладене, суд оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки на даний час стягувачем, не виконано вимоги державного виконавця, викладені в Постанові від 08.10.2020 року та не пред`явлено державному виконавцю виконавчий лист № 487/5804/16-ц на підставі якого має здійснюватися виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року, що унеможливлює вчинення державним виконавцем будь-яких дій у виконавчому провадженні.

Одночасно суд зазначає, що положеннями ст.447 ЦПК України, передбачено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду зі скаргою на конкретне рішення, дію чи бездіяльність (щодо вчинення певної дії, при цьому вказана дія має бути вчинена у певний строк та з дотриманням певної, визначеної законом процедури) державного виконавця, разом з тим вимоги скарги ОСОБА_1 містять абстрактний характер.

Також суд вважає доводи скаржника щодо неможливості участі у розгляді вказаної скарги начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), безпідставними та такими, що ґрунтуються на його власному внутрішньому переконанні та суб`єктивному трактуванні норм законодавства, оскільки відповідно до п.п.1 п. 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби межрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом МЮ України 20.04.2016 №1183/5 начальник Відділу: очолює Відділ, здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу Відділу, представляє Відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями.

Керуючись ст.ст. 353, 447-452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кухаря С.С., яка полягає у невчиненні дій по виконанню рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 27.10.2020 року.

Суддя: І.О. Приутялк