Справа № 530/1164/19
Номер провадження 2-о/530/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2020 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Пилипенка Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за заявою

Органу опіки та піклування при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області, юридична адреса: м.Зіньків, вул.Воздвиженська ,40, заінтересовані особи: Зіньківський дитячий будинок інтернат ім.О.В.Синяговського в особі заступника директора Негоди А.В., місце знаходження: Полтавська область, місто Зіньків, вул.Соборності, 91 про призначення Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім.О.В.Синяговського, в особі директора та/або в особі, яка тимчасово виконує обов"язки директора, піклувальником над ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, Орган опіки та піклування при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області, юридична адреса: м.Зіньків, вул.Воздвиженська,40, заінтересовані особи: Зіньківський дитячий будинок інтернат ім.О.В.Синяговського в особі заступника директора Негоди А.В., місце знаходження: Полтавська область, місто Зіньків, вул.Соборності, 91 про призначення Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім.О.В.Синяговського, в особі директора та/або в особі, яка тимчасово виконує обов"язки директора, піклувальником над ОСОБА_1 .

Суд, зачитавши заяву заявника, заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процессу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процессу їхні процесуальні права та обов`язки, неслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процессу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процессу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до рішення Зіньківського районного суду № 1607/2353/2012 від 06.12.2012 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, а підопічний ОСОБА_1 залишився без опікуна, що униможливлює укладання угод від його імені, розпоряджатися коштами в інтересах підопічного. Тобто, цивільні права ОСОБА_1 залишилсь незахищеними.

ОСОБА_1 з 27.07.1998 року постійно перебуває на повному державному утриманні у ЗДБІ ім.. О.В. Синяговського та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Близьких родичів чи інших осіб, які б виявили бажання бути піклувальником над ОСОБА_1 немає.

Суд бере до уваги, що висновок про затвердження кандидата в піклувальники над ОСОБА_1 про призначення Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім. О.В. Синяговського, в особі заступника директора, відповідає інтересам хворого.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою, у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

В силу ч.ч. 5-9 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, інші справи у випадках, встановлених законом.

Статтею 55 ЦК України, визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст.58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ст.62 Цивільного кодексу України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, за її письмовою заявою; опікун призначається при можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ст.64 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Перешкод, зазначених у ст. 64 ЦК України для призначення Зіньківського дитячяго будинку-інтернату ім. О.В. Синяговського, в особі заступника директора, піклувальником над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не встановлено.

За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає за необхідне призначити Зіньківський дитячий будинок-інтернат ім. О.В. Синяговського, в особі заступника директор піклувальником над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст. ст.15,16,58,60, 63, 75 ЦК України, Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88, та керуючись ст. ст.10,13,76-82,223, 247, 258,259,263-265,300, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Органу опіки та піклування при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області, юридична адреса: м.Зіньків, вул.Воздвиженська ,40, заінтересовані особи: Зіньківський дитячий будинок інтернат ім.О.В.Синяговського в особі заступника директора Негоди А.В., місце знаходження: Полтавська область, місто Зіньків, вул.Соборності, 91 про призначення Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім.О.В.Синяговського, в особі директора та/або в особі, яка тимчасово виконує обов"язки директора, піклувальником над ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_1 , який зареєстрований і постійно проживає в АДРЕСА_1 , призначивши Зіньківський дитячий будинок-інтернат ім. О.В. Синяговського, в особі заступника директора, ОСОБА_3 піклувальником над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляйного суду.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко