Провадження № 2-з/522/613/20
УХВАЛА

27 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання факту сумісного проживання однією сім`єю чоловік та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистою приватною власністю за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 23.10.2020 року надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ; вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони АТ «Одесаобленерго» припинення розподілу електричної енергії у вказану квартиру; вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони ТОВ «Інфокс» філії «Інфоксводоканал» припинення водопостачання у вказану квартиру.

В обґрунтування заяви вказано, що відповідач продав автомобіль вже після подання позову, тепер є небезпека переоформлення квартири, адже ОСОБА_3 письмово звернувся до служби «Інфоксоводоканал» та АТ «Одесаобленерго» з проханням відключити квартиру від постачання води та електричної енергії.

Заява про забезпечення позову передана судді наступного робочого дня, тобто 26.10.2020 року.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Предметом позову є поділ спільного майна подружжя, серед майна є і відповідна квартира на яку позивачка просить накласти арешт.

Відчуження відповідачем квартири, що є предметом спору може утруднити виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, суд вважає за можливим забезпечити позов, шляхом накладення арешту квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Накладення арешту на майно, яке належить відповідачеві передбачено ст.150 ЦПК України, а забезпечення даного позову таким способом суд вважає таким, що забезпечить ефективний захист або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, а тому задовольняє заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в цій частині.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Випадки обов`язковості застосування зустрічного забезпечення передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення у даному випадку, виходячи з того, що позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , має нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову в іншій частині, саме щодо заборони АТ «Інфокс» в особі філії «Інфоксоводоканал» та АТ «Одесаобленерго» припиняти постачання води та електричної енергії, оскільки такий вид забезпечення позову не стосуються предмету позову. Відключення квартири від водопостачання або електропостачання жодним чином не вплине на виконання майбутнього рішення суду.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту у РПВН: 32479559, що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала в частині зустрічного забезпечення позову може бути оскаржена разом з ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя В.Я.Бондар