Справа № 446/722/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.10.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Бакай І. А.
секретаря Новосад І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
Позивач просить визнати за нею право власності на майно покійного дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема: на земельну ділянку загальною площею 1, 01 га. без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області та належала померлому на підставі сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 001766 виданого 30.03.1995 року та зареєстрованого книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 2014.
Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.
Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.
Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Судом встановлено, що згідно із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років помер ОСОБА_2 , який для позивачки являвся дядьком, а для її матері, рідним братом, про що 18.11. 1995 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 71.Згідно із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 61 рік померла ОСОБА_3 , яка для позивачки являлась тіткою, а для її матері, рідною сестрою, про що 01.10.1997 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 58.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1, 01 га. без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області та належала померлому на підставі сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 001766 виданого 30.03.1995 року та зареєстрованого книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 2014.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР 1963), якщо спадщина відкрилася раніше 1 січня 2004 року.
За вимогами ст. 549 ЦК УРСР(1963р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Відповідно до ст. 530 ЦК України (1963р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частинах: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого, як з боку батька так і з боку матері (друга черга).
Статтею 551 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).
Згідно пункту 4 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику розгляду судами України справ про спадкування №4 від 24.06.1983 р., «передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку.»
На час смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ним проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , його сестра, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що доводиться довідкою за вих. № 1364 від 20.08.2018 року, виданою Жовтанецькою сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області. А відтак, такими своїми діями засвідчує фактичне прийняття спадщини. Крім цього, вбачається із зазначеної вище довідки, що заповіт від імені померлого ОСОБА_2 в сільській раді не складався та не посвідчувався.
Крім цього, згідно із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.05.1998 року виданого державним нотаріусом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори, вбачається що спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 , є позивач по справі ОСОБА_1 , відповідно до вказаного свідоцтва, нею в порядку спадкування згідно заповіту було набуто майно, а саме житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .
Відтак зазначеними доказами доводиться факт прийняття позивачкою спірної земельної ділянки після смерті ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після смерті свого брата ОСОБА_2 , однак юридично не оформила правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 .
Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає.
Крім цього позивач звертався із заявою на прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак була надана відмова і було надане роз`яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа і рекомендовано звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом не відмовилася від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її дядька і має намір прийняти таку, однак, не в змозі цього зробити в нотаріальному порядку.
Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до пункту «г» статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого ОСОБА_2 , але оформити своє право на земельну ділянку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.
Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12,81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328-330, 1258, 1273, 1276 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , номер картки фізичної особи платника податків НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку загальною площею 1, 01 га. без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області та належала померлому ОСОБА_2 на підставі сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 001766 виданого 30.03.1995 року та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 2014.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції.
До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.
Повний текс рішення виготовлено 29.10.2020 р.
Суддя : І.А.Бакай