Справа № 190/1036/20
Провадження №2/190/484/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

02 листопада 2020 року м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Сазанової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті П`ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд усунути їм перешкоди у користуванні власністю, визнавши відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з тривалою відсутністю відповідача за місцем реєстрації без поважних причин. Свої вимоги мотивували тим, що є власниками будинку АДРЕСА_1 ; 15.07.2014 року на прохання матері відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , останнього було зареєстровано в зазначеному будинку, однак за зазначеною адресою з дня реєстрації і до теперішнього часу він не проживав і не проживає; наразі, місце проживання відповідача їм не відоме. Реєстрація відповідача в будинку перешкоджає позивачам у праві розпорядження ним, оскільки вони мають намір на відчуження будинку, а реєстрація в ньому відповідача стає цьому на заваді.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином; заяви про розгляд справи без їхньої участі надійшли разом з позовною заявою.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому частинами 7, 11 статті 128 ЦПК України, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору міни від 26.12.2000 року, є власниками будинку АДРЕСА_1 (а.с. 11).

У вказаному будинку, згідно копії домової книги, зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16-18), який, за даними довідки Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, не проживає.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в будинку без поважної причини з дня реєстрації в ньому, тобто з 15.07.2014 року і по теперішній час, у позивачів виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити, визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева