Справа № 635/8500/15-ц
Провадження № 6/635/245/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.

секретар судових засідань Кондратенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості за кредитним договором, стягувач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник- ОСОБА_1 -

в с т а н о в и в:

Генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. звернувся до суду із заявою, якою просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні з виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2016 року у справі №635/8500/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500489314.

В обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором №500489314. 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а останнє набуло право вимоги в тому числі за договором кредиту №500489314. 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи та ТОВ «Фінансова компанія ВЕСТА» було укладено договір факторингу №2019 1КІ/ Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», а останнє набуло право вимоги за вищевказаним договором кредиту. Крім того, 16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє набуло право вимоги за цим же договором кредиту. Отже, відповідно до вимог ст. 512 ЦК України та відповідно до умов Договорів про відступлення права вимоги, заявник набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №500489314, однак, без заміни стягувача правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Наявність рішення суду про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача, на думку заявника, відповідає вимогам статтей 512,514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, в заяві про заміну сторони виконавчого провадження міститься заява генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. про розгляд справи за відсутності представника заявника.

Представник стягувача Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти задоволення заяви про заміну стягувача не заперечує.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 442ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №635/8500/15-ц, вважає, що заява про заміну стягувача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість станом на 20 жовтня 2015 року за кредитним договором №500489314 від 30 травня 2014 року в сумі 77201,65 гривень та судовий збір в сумі 1218 гривень.

25 травня 2016 року за вих.№635/8500/15-ц/13009/2016 Харківським районним судом Харківської області на адресу ПАТ «Альфа-Банк» направлено копію рішення суду та 2 виконавчих листа по цивільній справі №635/8500/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Матеріали справи не містять відомостей щодо пред`явлення вищевказаних виконавчих листів до виконання.

21 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладений Договір відступлення права вимоги №1, умовами якого, зокрема, передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор (Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до договору.

26 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» укладений Договір відступлення права вимоги №2019-1КІ/ВЕСТА, умовами якого, зокрема, передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи») за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору, що додається о даного договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів. Відповідно до п.2.3 зазначеного договору факторингу, право вимоги вважається відступленим фактору за дати повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 цього договору. В дату здійснення повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього договору, сторони підписують акт приймання передачі реєстру боржників, за формою, встановленою в додатку №2 до цього договору. Права вимоги за цим договором сторони оцінили у , 97 гривень. Ціна прав вимоги зменшується на суму фактично отриманої клієнтом заборгованості за основними договорами з 01 січня 2019 року до дати повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги. Фактор зобов`язався передати в розпорядження клієнту грошові кошти і сплатити клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 13365000 гривень, шляхом перерахування на рахунок клієнта № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Альфа-Банк», у такому порядку та у такі строки (терміни): 10,00% ціни прав вимоги фактор зобов`язався сплатити клієнту упродовж трьох днів з моменту підписання цього договору, що становить 1333500 гривень; 90,00% ціни прав вимоги, що становить 12028500 гривень, фактор зобов`язався сплатити клієнту до 14 січня 2019 року (п.4.1, п.4.2 договору).Зі змісту п. 5.1.5 договору, зокрема, вбачається, що сторони домовились, що клієнт вважається таким, що добросовісно виконав свої зобов`язання по передачі фактору документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення з моменту підписання сторонами акту приймання передачі (додаток №5 до договору). У разі неотримання фактором протягом 240 календарних днів після дати підписання цього договору вказаних вище документів, якщо в такому неотриманні немає вини клієнта, клієнт не несе відповідальності за таке неотримання і вважається таким, що виконав свої зобов`язання по договору. Відповідно до п. 9.1 Договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, якщо інше не передбачено умовами договору.

16 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, умовами якого, зокрема, передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА») відступає новому кредитору (Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») належне йому право вимоги до боржників, а новий кредитор зобов`язується прийняти право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії та сплатити за нього ціну права вимоги. Сторони погодили, що до нового кредитора переходять всі права, які належать первісному кредитору за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів. Відповідно до п.2.3 зазначеного договору факторингу, право вимоги вважається відступленим новому кредитору за дати підписання даного договору, але не раніше дати здійснення повної оплати новим кредитором ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 цього договору. В дату підписання даного договору, після здійснення повної оплати новим кредитором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього договору, сторони підписують акт приймання передачі реєстру боржників, за формою, встановленою в додатку №2 до цього договору. Права вимоги за цим договором сторони оцінили у 13223000 гривень. Новий кредитор зобов`язався сплатити первісному кредитору грошові кошти, що складають ціну прав вимоги в розмірі 13223000 гривень, шляхом перерахування в день підписання договору на рахунок первісного кредитора № НОМЕР_2 відкритого в АТ «Альфа-Банк» (п.4.1, п.4.2 договору). Зі змісту п. 5.1.5 договору, зокрема, вбачається, що сторони домовились, що первісний кредитор вважається таким, що добросовісно виконав свої зобов`язання по передачі новому кредитору документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення з моменту підписання сторонами акту приймання передачі (додаток №5 до договору). У разі неотримання новим кредитором протягом 360 календарних днів після дати підписання цього договору вказаних вище документів, якщо в такому неотриманні немає вини первісного кредитора, первісний кредитор не несе відповідальності за таке неотримання і вважається таким, що виконав свої зобов`язання по договору. Відповідно до п. 9.1 Договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, якщо інше не передбачено умовами договору.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір відступлення права вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року підписаний сторонами і скріплений печатками. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розірвання або визнання недійсним вказаного договору відступлення права вимоги. Заявником долучено до заяви про заміну стягувача додаток 1-1 до договору відступлення права вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року, в якому ОСОБА_1 зазначено боржником за договором №. Факт оплати заявником переданих прав вимог підтверджується платіжним дорученням №310 від 22 січня 2019 року на суму 13223000 гривень (призначення платежу: оплата згідно договору відступлення права вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року).

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», а останнє набуло право вимоги в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №500489314 від 30 травня 2014 року.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»,статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей512,514 ЦК України,статті 15 Закону України«Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме такий правовий висновок викладено викладено в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18) та в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК Українимає імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача в даному випадку відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 грудня2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження№ 61-20171св18) та у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Враховуючи викладене, суд задовольняє вимоги заявника ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.247, 442 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів №635/8500/15-ц, виданих Харківським районним судом Харківської області на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості станом на 20 жовтня 2015 року за кредитним договором №500489314 від 30 травня 2014 року в сумі 77201,65 гривень та судового збору в сумі 1218 гривень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 30 жовтня 2020 року.

Суддя Т.В. Бобко