Справа № 148/2202/18
Провадження №2/148/290/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача Мишковської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" ( на даний час Акціонерного товариства "УкрСиббанк") до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" ( на даний час Акціонерного товариства "УкрСиббанк") звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що між Акціонерним комерційним іноваційним банком "УкрСиббанк", який з 21.12.2009 ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 (надалі відповідач 1) укладено кредитний договір №0 від 28.01.2008 ( в системі обліку банку договір №1) з додатковими угодами №1 від 07.05.2008, №1 від 21.07.2008 та №1 від 15.04.2009.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу 1 кредит у формі поновлювальної кредитної лінії у сумі 355000 грн шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача 1, а останній зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 25.01.2019, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. Також відповідач 1 зобов`язувався сплачувати проценти у розмірі, встановленому п.1.3 кредитного договору із змінами, внесеними п.1.3.1 додаткової угоди №1 від 07.05.2008 та №1 від 21.07.2008, та у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язнь згідно п.7.1 кредитного договору сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.

Додатковою угодою №1 від 15.04.2009 змінено розмір ліміту кредитної лінії та встановлено розмір 78861,40 грн з 15.04.2009.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука ОСОБА_4 ( надалі відповідач 2) згідно договору поруки №174520 від 28.01.2008.

Всупереч умов кредитного договору відповідач 1 не здійснює своєчасних платежів у поному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті не себе договірні зобов`язання.

Позивач направив відповідачам вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, однак вони порушення договору не усунули.

Станом на 15.11.2018 заборгованість за кредитним договором №0 від 28.01.2008 ( в системі обліку банку договір №1) становить 36249,34 грн, з яких:

- 31143,62 грн - заборгованість за кредитом;

- 1595,66 грн - заборгованість за процентами;

- 3279 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 15.11.2017 по 15.11.2018;

- 231,06 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12.01.2018 по 15.11.2018.

На даний час зобов`язання щодо вказаної заборгованості не виконуються, що є порушенням законних прав позивача. Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №1 у розмірі 36249,34 грн та понесені по справі судові витрати в розмірі 1762, а саме, по 881 грн з кожного.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити.

Представник відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 - ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні позову, пояснивши що ФОП ОСОБА_3 кредитний договір №1 з позивачем не підписував, належних доказів даного факту позивачем не надано. В матеріалах справи наявний кредитний договір №0, а не №1, а тому підстав для задоволення позову немає.

Відповідач - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, і не повідомила суд про причини своєї неявки, у встановлений судом строк відзив не подала.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутность нез`явившихся учасників справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник АТ "УкрСиббанк" стверджує, що між Акціонерним комерційним іноваційним банком "УкрСиббанк", який з 21.12.2009 є ПАТ "УкрСиббанк", на даний час АТ "УкрСиббанк" та ФОП ОСОБА_3 28.01.2008 було укладено кредитний договір №0, який в системі обліку банку значиться як договір під №1 з додатковими угодами №1 від 07.05.2008, №1 від 21.07.2008 та №1 від 15.04.2009. Також в забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №174520 від 28.01.2008. Оскільки зобов`язання за кредитних договором ФОП ОСОБА_3 своєчасно не виконуються просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №1 у розмірі 36249,34 грн.

Представник же відповідача заперечує факт підписання ФОП ОСОБА_3 кредитного договору №1 з позивачем.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав суду такі докази: копію статуту ПАТ "УКРСИББАНК"; копію Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань; копію кредитного договору №0 від 28.01.2008; копію Додатку №1 до кредитного договору №0 від 24.01.2008; копію Додаткової угоди №1 від 07.05.2008 до кредитного договору №0 від 28.01.2008; копію Додаткової угоди №1 від 21.07.2008 до кредитного договору №0 від 28.01.2008; копію Додаткової угоди №1 від 15.04.2009 до кредитного договору №0 від 28.01.2008; копію договору поруки №174520 від 28.01.2008; копію вимоги до ФОП ОСОБА_3 від 27.09.2018 вих.№23-1-02/1286; копію вимоги до ОСОБА_4 від 27.09.2018 вих.№23-1-02/1287; копію списку №12914 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ЦОКК-5; копію паспорта ОСОБА_3 ; копію картки фізичної-особи платника податків ДПІ у Тульчинському районі відносно ОСОБА_3 ; копію паспорта ОСОБА_4 ; копію картки фізичної-особи платника податків ДПІ у Тульчинському районі відносно ОСОБА_4 ; рух по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 ; довідку - розрахунок заборгованості за кредитом ОСОБА_3 на 15.11.2018 за кредитним договором №0 від 28.01.2008; довідку- розрахунок заборгованості по процентам ОСОБА_3 на 15.11.2018 за кредитним договором №0 від 28.01.2008; довідку- розрахунок заборгованості по комісії ОСОБА_3 на 15.11.2018 за кредитним договором №0 від 28.01.2008; довідку- розрахунок заборгованості за кредитом ОСОБА_3 на 15.11.2018 за кредитним договором №1 від 21.07.2008; довідку- розрахунок заборгованості по процентам ОСОБА_3 на 15.11.2018 за кредитним договором №1 від 21.07.2008; довідку- розрахунок заборгованості по комісії ОСОБА_3 на 15.11.2018 за кредитним договором №1 від 21.07.2008; довідку- розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом на 15.11.2018; довідку-розрахунок фактично сплаченої пені на 15.11.2018; довідку- розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом на 15.11.2018; довідку- розрахунок заборгованості за кредитом на 15.11.2018; довідку- розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії на 15.11.2018.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згыдно ч.1 ст.76 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог і обставин, на які представник позивача посилається в обґрунтування своїх вимог, покладається на нього.

Оцінюючи надані представником позивача докази, суд згідно з положеннями статей 77, 79, 80 ЦПК України вважає ці докази недостатніми, оскільки на їх підставі неможливо встановити дійсні обставини справи та вони не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

Належних доказів, які б підтверджували факт укладення кредитного договору №1 від 28.01.2008 між ФОП ОСОБА_3 та АТ "УкрСиббанк" матеріали справи не містять.

Посилання представника позивача на те, що кредитний договір №0 в системі обліку банку значиться як договір під №1 суд до уваги не бере, так як це лише твердження останнього, яке нічим не підтверджено. Більше того, представник позивача в судовому засіданні просив стягнути з відповідача заборгованість саме за кредитним договором №1 від 28.01.2008, при тому, що на підтвердження позовних вимог суду надано кредитний договір № від 28.01.2008.

Окрім того, надані представником позивача до позовної заяви на обгрунтування позовних вимог довідки-розрахунки заборгованості (а.с.48, 50-57, 58, 59-63), де зазначено, що одні з них видано за кредитним договором №1 від 21.07.2008, а інші за кредитним договором №0 від 28.01.2008 спростовують той факт, що кредитні договори №1 та №0 є аналогічними.

Таким чином,в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України представником позивача не доведено належними доказами, що 28.01.2008 між ФОП ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним іноваційним банком "УкрСиббанк" було укладено кредитний договір,№1, що містить відповідні умови кредитування, з яким погодився відповідач, і на підставі умов якого банком зроблено розрахунок заборгованості на загальну суму 36249,34 грн .

Оскільки представником позивача не доведено факт укладення кредитного договору з відповідачем ФОП ОСОБА_3 , тому відсутні підтави для пред`явлення вимог до відповідача ОСОБА_4 , яка була поручителем ФОП ОСОБА_3 за кредитними зобов`язаннями.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Оскільки в задоволення позову відмовлено, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, ч.1 ст. 543, ст. 549, ч.1, 2 ст.551,ч.1 ст.553, ч.1, 2 ст. 554, ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Акціонерного товариства "УкрСиббанк" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області, з врахуванням п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, з врахуванням п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено 27.10.2020.

Суддя: