Справа №:408/2173/20-ц
Провадження №: 2/755/5675/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

у с т а н о в и л а:

26.07.2020 року до позивачка звернулась до Біловодського районного суду Луганської області із позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 31.07.2020 року справу передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва із посиланням на те, що спірний виконавчий напис знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., яка здійснює свою діяльність за адресою: м. Київ, вул. Ю. Поправки, 6, оф. 15, та знаходиться на території Дніпровського району м. Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2020 року позову заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін на усунення виявлених недоліків.

23.10.2020 року до суду надійшла виправлена редакція позовної заяви у якій позивач визначив відповідачем АТ «Банк Форвард», третіми особами: приватного нотаріуса КМНО Кравець О.О. та приватного виконавця ВО м. Києва Павелків Т.Л., а позовні вимоги стосуються лише визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви, її новою редакцією та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва і має бути передана на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, за загальними правилами підсудності, з відповідним позовом позивач має право звернутись до Голосіївського районного суду м. Києва, оскільки місцезнаходження відповідача АТ «Банк Форвард» (м. Київ, вул. Саксаганського, 105), територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Голосіївського районного суду м. Києва.

Відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 3) виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

При цьому, будь-яких даних, які б свідчили про те, що саме на території Дніпровського району м. Києва вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса (накладення арешту на майно, що належить боржнику та знаходиться на території Дніпровського району м. Києва; звернення стягнення на заробітну плату/пенсію/стипендію боржника, які він отримує від установ, що знаходяться на території Дніпровського району м. Києва; накладення арешту на кошти боржника на його рахунках, що знаходяться у банківських та інших фінансових установах, які мають місце знаходження на території Дніпровського району м. Києва, тощо) матеріали справи не містять, тому відсутні підставі вважати, що на території Дніпровського району м. Києва виконується спірний виконавчий напис нотаріуса і відповідно відсутні правові підстави для визначення підсудності даного позову Дніпровському районному суду м. Києва.

Ураховуючи відсутність доказів на підтвердження вчинення будь-яких виконавчих дій на території Дніпровського району м. Києва та відсутність місця знаходження відповідача на території Дніпровського району м. Києва, даний спір не підсудний Дніпровському районному суду м. Києва і має бути переданий на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва за правилами загальної підсудності, передбаченими ч. 2 ст. 27 ЦПК України за місцем знаходження відповідача, оскільки підстав для застосування правила альтернативної підсудності, передбаченої ч. 12 ст. 28 ЦПК України та відповідно визначення підсудності спору Дніпровському районному суду м. Києва судом не встановлено.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Крім того, постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва суд бере до уваги наявну практику Київського апеляційного суду. Так, у своїй ухвалі від 28.09.2020 року у справі №755/3632/20 суд апеляційної інстанції зазначив: «Доводи апеляційної скарги про те, що виконавче провадження відкрите приватним виконавцем, робоче місце якого знаходиться у Дніпровському районі м. Києва, що на думку позивачки і є місцем виконання виконавчого напису, є безпідставними. Таке твердження є хибними, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна. В даному випадку позивачка помилково ототожнює юридичну адресу (місцезнаходження) приватного виконавця із місцем виконання виконавчого документу, визначення якого міститься у ст.24 Закону України «Про виконавче провадження». Посилання у скарзі на хибне тлумачення судом змісту ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», яка надає приватному виконавцю право вчиняти виконавчі дії на всій території України, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані. Відповідно до ч. 2 ст.24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. В даному випадку позивачка помилково ототожнює вчинення приватним виконавцем конкретних виконавчих дій на території певної адміністративно-територіальної одиниці із положенням закону щодо можливості вчиненням ним дій на всій території України, яке є декларативним. При визначенні підсудності за вимогами позивачки про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має братися до уваги не декларативне положення закону, а конкретне місце вчинення виконавчих дій. Колегія суддів вважає невірними такі доводи позивачки, бо за її логікою в такому випадку можливо подати позов до будь-якого суду з огляду на можливість приватного виконавця вчиняти виконавчі дії на всій території України, що у свою чергу буде суперечити встановленим процесуальним законом правилам підсудності.

Суд першої інстанції вірно послався на те, що матеріали позову не містять жодних доказів того, що на території Дніпровського району м.Києва здійснюються будь-які виконавчі дії у межах виконавчого провадження №60705315 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису і таких доказів позивачкою не надано».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 26.10.2020 року.

Суддя -