Справа № 341/1665/19
Провадження № 22-ц/4808/468/20
Головуючий у 1 інстанції Юсип І. М.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Горейко М.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Галицького районного суду від 14 січня 2020 року у складі судді Юсип І.М., ухвалене у м. Галич, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - підтвердження запису у трудовій книжці.

Заяву обґрунтовував тим, що перебуваючи на усному прийомі в Галицькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області по питанню призначення йому пільгової пенсії по Списку №2, виявлено неточності при заповненні його трудової книжки. А саме, в записі під порядковим номером 10 в графі - «на підставі чого зроблено запис» не зазначено номер наказу, який засвідчує його прийняття на роботу на посаду водія третього класу в Первинну організацію ДОСААФ. Підтверджуючу інформацію про факт трудової діяльності з архівного відділу отримати не вдалося, оскільки документи ДОСААФ в архіві відсутні.

Посилаючись на те, що для оформлення пільгової пенсії по Списку №2 йому необхідно підтвердити стаж роботи з 25 червня 1986 року по 31 серпня 1992 рік, просив визнати запис під порядковим номером 10 в трудовій книжці НОМЕР_1 таким, що відповідає дійсності.

Ухвалою Галицького районного суду від 14 січня 2020 року замінено заінтересовану особу Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на Головне управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Рішенням Галицького районного суду від 14 січня 2020 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Первинною організацію ДОСААФ м. Бурштина з 25 червня 1986 року по 31 серпня 1992 року на посаді водія третього класу, про що зроблено запис в його трудовій книжці НОМЕР_2 від 18липня 1983 року під порядковим номером 10.

В апеляційній скарзі на дане рішення Головне управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що оскільки заявник просить підтвердити його наявний трудовий стаж з подальшим зарахуванням даного періоду його роботи для розрахунку пенсії, посилаючись на неможливість отримати підтверджуючу довідку, а згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, установлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, то вказана заява не може бути розглянута у порядку цивільного судочинства.

Вказує, що заявник просить встановити факт перебування у трудових відносинах для зарахування трудового стажу необхідного для призначення пенсії. До переліку, визначеному у частині першій статті 256 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявник не відноситься. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Зазначає, що для підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах, судом було допитано двох свідків, однак у рішенні суду не зазначено чи досліджував суд документи допитаних свідків про роботу на одному підприємстві, в установі, організації у період часу, стосовно якого вони підтверджують стаж роботи заявника.

Також судом першої інстанції не взято до уваги, що між сторонами наявний спір про право, а тому необхідно було застосувати частину шосту статті 294 ЦПК України.

У зв`язку з вищенаведеним просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подавався.

Відповідно до частини першої статі 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини першої статі 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється колегією суддів в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що опитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що заявник працював водієм в Первинній організації ДОСААФ з 1986 року по 1992 рік до часу його переведення в ПП «БМВ», а тому вважає встановленим факт перебування заявника у трудових відносинах з Первинною організацію ДОСААФ з 25 червня 1986 року по 31 серпня 1992 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернувся до Галицького об`єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області з приводу призначення йому пільгової пенсії. Однак, у призначенні такої йому відмовлено, оскільки у його трудовій книжці у записі №10 про прийняття на роботу в Первинну організацію ДОСААФ не вказано номер наказу на підставі якого ОСОБА_1 прийнято на роботу.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що під записом №10 від 25 червня 1986 року, зазначено, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду водія третього класу в Первинну організацію ДОСААФ на підставі наказу від 25 червня 1986 року, однак не вказано номеру даного наказу (а.с. 7).

Згідно запису №11 від 31 серпня 1992 року заявник був звільнений з займаної посади у зв`язку з переведенням у приватне підприємство на підставі Наказу №116 від 31 серпня 1992 року (а.с. 8).

Як вбачається з довідки виданої архівним відділом Галицької районної державної адміністрації №ІІІ-880/04-01 від 30 жовтня 2019 року, документи Первинної організації ДОСААФ м. Бурштина в архівний відділ на зберігання не здано, а тому підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 немає можливості (а.с. 18).

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту трудового стажу йому необхідно для призначення пільгової пенсії по Списку №2.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18).

У зв`язку з вищенаведеним, питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, оскільки для вирішення цієї категорії правовідносин передбачена інша, позасудова процедура, яка чітко визначена Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Таким чином, в окремому провадженні не може бути встановлений факт наявності трудового стажу, оскільки встановлення такого факту здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не в судовому порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, постановивши нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволити.

Рішення Галицького районного суду від 14 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 587,30 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

М.Д. Горейко