Справа № 304/1525/19 Провадження № 2-п/304/5/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 25 червня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2020 року у цивільній справі № 304/1525/19 позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за договором про надання банківських послуг від 28 лютого 2014 року в розмірі 51 005, 55 грн, з якої 27 587,36 грн заборгованість за тілом кредиту; 19 538,92 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту та 3 879,27 грн заборгованість по судових штрафах, а також 1 762 грн судових витрат.

21 липня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Білоцерківець Ю.С. подав до суду заяву про перегляд вказаного заочного рішення, у якій посилається на те, що відповідач із 17 червня 2020 року перебував на самоізоляції через захворювання на корона вірус, а 25 червня 2020 року його було поміщено на стаціонарне лікування, де він перебував по день звернення з даною заявою. Крім цього, зазначаючи про докази, які мають значення для правильного вирішення справи та не були враховані судом при прийнятті даного рішення, адвокат посилається на практику Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Позиція Суду у даній справі зводиться до того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг; крім того не може бути належним доказом також роздруківка із сайту позивача, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони банку, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові ВСУ від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Відтак адвокат посилається на те, що найвища судова інстанція дійшла висновку про те, що за даними правовідносинами до стягнення підлягає тільки заборгованість за кредитом, а отже до стягнення у даній справі підлягає лише сума тіла кредиту у розмірі 2 500 грн, а у іншій частині позову слід відмовити. На підставі наведеного просить задовольнити заяву.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, подали клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без їх участі, підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, попередньо подав відзив на заяву про перегляд заочного рішення, в якому зазначив, що виходячи з матеріалів справи та протоколу судових засідань, відповідач належно повідомлений та від нього не надійшло жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду даної справи, про відкладення розгляду справи за поважністю причин неприбуття відповідач також не просив. Для скасування заочного рішення повинні існувати як обставини процесуального характеру (поважність причин неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення їх суду), так і матеріального (посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої заперечення) одночасно. Щодо матеріальних підстав для скасування заочного рішення, то не може бути такою підставою посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення, а відтак відповідач, посилаючись на докази, якими обґрунтовуються заперечення, повинен вказати не тільки на нові докази, але й навести поважні причини, чому такі докази не були подані до початку розгляду справи по суті. На підставі наведеного, обґрунтовуючи додатково також підстави щодо форми кредитного договору, ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг, а також щодо розрахунку заборгованості, які не є вирішальними при розгляді заяви перегляд заочного рішення, просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 287 цього Кодексу суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто аналіз процесуальної норми, що передбачає підстави для скасування заочного рішення, вказує, що для об`єктивної можливості перегляду заочного рішення судом, що це рішення ухвалив, обов`язково потрібна наявність обох обставин: поважності неявки до суду відповідача та поважності ненадання відзиву і наявності доказів, які б могли істотно вплинути на вирішення справи. Такі відомості відповідно до ч. 7 ст. 285 ЦПК України мають бути надані відповідачем при поданні заяви про перегляд заочного рішення.

Так, суд приймає до уваги посилання заявника на те, що його неявка в судове засідання відбулася з поважних причин, спричинених поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, через яку відповідач ОСОБА_1 із 17 червня 2020 року перебував на амбулаторному лікуванні (знаходився на самоізоляції) та був звільнений від служби, що стверджується Довідкою № 403 про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України.

Після цього, починаючи з 25 червня по 15 липня 2020 року включно відповідач перебував у стаціонарі терапевтичного відділення ДУ «ТМО МВС України по Закарпатській області», що підтверджено Довідкою № 48 про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, після чого по 31 липня 2020 року знову лікувався амбулаторно, що стверджується Довідкою № 468 зазначеної установи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в спрощеному порядку, оскільки відповідач через світову пандемію коронавірусу не мав можливості реалізувати свої процесуальні права (подати відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін тощо) та відповідно надати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Позицію представника позивача щодо відсутності у відповідача доказів суд до уваги не приймає, оскільки нормами ст. 285, ч. 1 ст. 288 ЦПК України не передбачено обов`язок надавати суду докази, не досліджені судом, а встановлено обов`язок посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та перевірки судом можливості їх істотного значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, а також сап рви, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 274 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, з огляду на категорію заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про проведення розгляду даної цивільної справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 2, 7, 10, 55, 76-80, 263, 274, 277, 286-288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 25 червня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Заочне рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати і призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11:00 год 01 грудня 2020 року.

Відповідачу подати до суду письмовий відзив на позовну заяву з доданими до нього документами та документ, що підтверджує надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу в строк до 13 листопада 2020 року.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно ч. 8 ст.178 ЦПК України.

У строк до 25 листопада 2020 року позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач заперечення, інші учасники справи мають право надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив та заперечення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://court.gov.ua/fair/.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Чепурнов В. О.