Справа № 727/935/19
Провадження № 2/727/18/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Семенко О.В.

секретаря судового засідання Оробець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф.32) до ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказував, що 25 червня 2007 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», повним правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 1203pvl5-07, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 43 000 дол..США для придбання житла, з оплатою по процентній ставці 11% річних в перший рік цього договору, подальший розмір процентної ставки підлягає щорічному перегляду, згідно умов п. 4.7. Цього договору.

25 червня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки № 1203pvl5-07, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В., за реєстровим № 7345.

Згідно умов Договору іпотеки, ОСОБА_2 було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Дана квартира складається з двох житлових кімнат, загальна площа становить 53,40 кв.м., жила площа 37,10 кв.м.

25 червня 2007 року між Банком та ОСОБА_1 з другого боку, ОСОБА_2 з третього боку, було укладено Договір поруки №1203рv15-07, відповідно до якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором №1203рv15-07 від 25.06.2007 року.

25 червня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 з другого боку, ОСОБА_2 з третього боку, було укладено Договір поруки №1203рv15-07, відповідно до якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором №1203рv15-07 від 25.06.2007 року.

09.07.2009 року до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулась ОСОБА_3 (дружина/Поручитель ОСОБА_2 ) та повідомила, що її чоловік ОСОБА_2 (Позичальник) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в підтвердження чого надала копію свідоцтва про смерть, та надала заяву, що вона зобов`язується сплачувати кошти за свого померлого чоловіка ОСОБА_2 за кредитним договором №1203pvl5-07 від 25.06.2007 р.

ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» пред`явило вимогу кредитора до ОСОБА_3 за вих.№1053 від 26.10.2009 року та до ОСОБА_1 вих.№1054 від 26.10.2009 року, як до спадкоємців, на якій ОСОБА_3 та ОСОБА_1 власноруч зазначили про ознайомлення з нею. Після ознайомлення з кредиторською вимогою ОСОБА_1 (син/Поручитель) подав до Банку заяву, що він зобов`язується сплачувати кошти згідно кредитного договору №1203pvl5-07 від 25.06.2007 р. у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 став спадкоємцем майна, яке перебуває в заставі банку по даному кредиту.

31.05.2011 року ОСОБА_1 успадкував квартиру АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 .

23.06.2011 року між Банком та ОСОБА_1 (спадкоємцем) була підписана письмова домовленість у вигляді додаткової угоди №1 до Кредитного договору №1203рv15-07 від 25.06.2007, щодо виконання пред`явленої вимоги кредитора.

На виконання взятих на себе зобов`язань за додатковою угодою №1 до Кредитного договору 1203pvl5-07 від 25.06.2007 р. від 23.06.2011 року ОСОБА_1 здійснював платежі на виконання вимоги кредитора в період з 2011 року по 18.04.2014 p.

23.06.2011 року між AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було підписано угоду №1 до договору поруки №1203pv15-07 від 25.06.2007р. Підписанням цього договору ОСОБА_3 дала свою згоду відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов`язань за Кредитним договором №1203pv15-07 від 25.06.2007 року, які перейшли до ОСОБА_1 як до спадкоємця у зв`язку із смертю ОСОБА_2 . При цьому Сторони домовились, що у випадку із смертю ОСОБА_2 , зобов`язання за кредитним договором переходять до ОСОБА_1 як нового Боржника.

12 лютого 2018 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Юдіним М.А. зареєстрований в реєстрі за № 65, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 1203pvl5-07 від 25 червня 2007 року, який був укладений між ТОВ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_2 (спадкоємцем/правонаступником якого є ОСОБА_1 ) та права Іпотекодержателя за Договором іпотеки № 1203pvl5-07, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. 25 червня 2007 за реєстровим № 7345, укладеного між ТОВ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Станом на 10 січня 2019 року відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за додатковою угодою №1 до Кредитного договору№1203pv15-07 від 25 червня 2007 року від 23.06.2011 року щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість 19 276 доларів США 72 цента.

ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» неодноразово було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів з Відповідачем та направленням ОСОБА_1 Вимоги про усунення порушень від 23.03.2018 року з повідомленнями про відступлення прав вимоги. Вказані заходи досудового врегулювання спору виявилися безуспішними.

Тому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» заборгованість за додатковою угодою №1 до Кредитного договору №1203pvl5-07 від 25 червня 2007 року від 23.06.2011 року, в розмірі 19 276 доларів США 72 цента, що за курсом НБУ станом на 10.01.2019 року становить 542 061 грн.. 37 коп., та складається з: - заборгованість за кредитними коштами - 16 719,53 дол. США (що за курсом НБУ станом на 10.01.2019 року становить 470 153,18 грн.), - заборгованість по нарахованими процентам - 2 557,19 дол. США (що за курсом НБУ станом на 10.01.2019 року становить 71 908,18 грн.). Також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 130,92 грн.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтовується тим, що зобов`язання за кредитним договором укладеного між ОСОБА_2 та Банком є припиненими. Договір про переведення боргу за кредитним та іпотечним договором ніколи не укладався. ОСОБА_1 ніякі кошти за додатковою угодою №1 від 23.06.2011 року до кредитного договору №1203pvl5-07 від 25.06.2007 року не отримував.Як спадкоємець, він набув статусу іпотекодавця, а не позичальника. Також просив застосувати строки позовної давності.

Від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він не погоджуваввся із аргументами відповідача наведеними у відзиві, вважав, що строк позовної давності слід відраховувавти від дати закінчення договору про задоволення кредиторських вимог (25.06.2016р.), просив позов ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.01.2019 року забезпечено позов, шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12 лютого 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 березня 2019 року по справі витребувано у ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» детальні виписки по рахункам (із зазначенням їх призначення) з урахуванням всіх проплачених сум, на яких ведеться облік усіх розрахунків здійснених відповідачем до 25.01.219 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.04.2019 року провадження по справі зупинено до закінчення розгляду касаційної скарги ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.08.2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 19.12.2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «ФК Довіра та Гарантія», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус ЧМНО Козлова Н.В. про визнання іпотеки такою, що припинена Верховним судом у складі Касаційного цивільного суду.

18.02.2020 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану цивільну справу за позовом, передано на розгляд судді Семенко О.В.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.03.2020 року провадження у справі відновлено. Провадження у справі розпочата спочатку. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, директор ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» О.П.Правник спрямував до суду клопотання з проханням розглядати дану справу у відсутность представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Новіков О.П. в судове засідання не з`явився, спрямував на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та представника. Позов не визнають повністю, просять відмовити в повному обсязі з підстав викладених у поданому відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Судом встановлено, що 25 червня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір від 25 червня 2007 року №1203pv15-07, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 43 тис. доларів США зі сплатою 11% річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 25 червня 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором у той же день між сторонами був укладений договір іпотеки №1203pv15-07, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» квартиру АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Спадкоємцем померлого за законом є його син ОСОБА_1 . На підставі свідоцтва про право на спадщину відповідач успадкував квартиру АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_1 визнав заборгованість за кредитним договором від 25 червня 2007 року №1203pv15-07, внаслідок чого між кредитором та спадкоємцем було досягнуто згоди на укладення додаткової угоди до кредитного договору щодо зміни боржника, яка є чинною та недійсною в судовому порядку не визнавалась. Так, 23 червня 2011 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору від 25 червня 2007 року №1203pv15-07, відповідно до умов якої сторони домовились:

«Викласти пункт 3.2. кредитного договору №1203pv15-07 від 25.06.2007 р. в наступній редакції:

Позичальник зобов`язався повністю повернути Кредитні кошти, одержані за даною угодою, до 25 червня 2016 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок

Позичальник зобов`язується щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця проводити погашення заборгованості по Кредитних коштах у складі щомісячного Ануїтентного платежу, розмір якого за даною угодою складає 28 254,39 доларів США з дотриманням Позичальником Графіку зниження розміру заборгованості (Додаток №2 до цього Договору)

Викласти пункт 4.9. кредитного договору №1203pv15-07 від 25.06.2007 р. в наступній редакції:

4.9 Позичальник сплачує проценти щомісяця, у строк до 10 числа кожного місяця, у складі щомісячного Ануїтентного платежу, розмір якого встановлений п.3.2. цього Договору. У зазначений термін сплачуються проценти, нараховані за попередній календарний місяць. Проценти сплачуються шляхом зарахування відповідної суми на рахунок процентів № НОМЕР_2 ».

Таким чином позичальника ОСОБА_2 по кредитному договору від 25 червня 2007 року №1203pv15-07 було замінено на його спадкоємця ОСОБА_1 .

З розрахунку заборгованості вбачається, що на виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 частково здійснював погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків до 18.04.2014 року. В подальшому будь-яких платежів не здійснював, чим порушив взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого за кредитним договором утворилась заборгованість, яка складається з тіла кредиту - 16719 дол. США 53 цента та нарахованих відсотків 7225 дол. США 54 цента.

12 лютого 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення прав вимоги, на підставі якого позивач набув права вимоги, у тому числі за кредитним та іпотечним договорами від 25 червня 2007 року № 1203pv15-07, які були укладені між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2

21.01.2019 року позивачем заявлено до стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16719 дол. США53 цента та відсотків у розмірі 2557 дол. США 19 центів., а всього 19 276 дол. США 72 цента.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 року, по справі №725/3363/18, провадженні №61-2200св19 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволено частково. Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 29 серпня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня

2018 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання іпотеки припиненою відмовлено.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В порушення вимог ст. 1049 ЦК України відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у встановлений в договорі строк кошти не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив, що передбачає відповідальність, встановлену законодавством.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно кредитного договору та додаткової угоди погашення заборгованості по кредиту здійснюється щомісячними платежами до 10 числа кожного місяця.

В розрахунку заборгованості зазначено, що останній платіж на погашення кредиту здійснено 18.04.2014 р.

Представник відповідача заявив про застосування строків позовної давності.

При вирішенні заяви про застосування строку позовної давності суд виходить з наступного.

За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність, зокрема до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і проценти, встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається зі спливом строку виконання.

Оскільки кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. В зв`язку з цим перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Таким чином, у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Вказаний висновок суду кореспондується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в Постанові від 28 березня 2018 р. в справі №444/9519/12.и

Згідно відтиску штампу на конверті, позивач звернувся до суду з позовом 21.01.2019 р., тобто після спливу позовної давності щодо щомісячних ануїтентних платежів, які відповідач повинен був здійснити до 21.01.2016 р. на викоання умов договорів. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом і процентами, яка виникла до 21.01.2016 р. задоволенню не підлягають.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом і процентами, яка виникла після 21.01.2016 р. і до завершення строку дії договору - 25.06.2016р, підлягають задоволенню, оскільки виникла в межах строку позовної давності.

Таким чином, виходячи із розрахунку загальної суми заборгованості по Кредитному договору №1203pv15-07 від 25 червня 2007 року, додаткової угоди №1 від 23.06.2011 року до Кредитного договору №1203pv15-07 від 25 червня 2007 року в іноземній валюті (том 1 а.с. 203-230), за період з 21.01.2016 р. до 25.06.2016р, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором та додатковою угодою у розмірі 904 дол. США 24 цента нарахованих відсотків (158,37+148,15+158,37+153,26+158,37+127,72). У решті позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити в зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за звернення із позовом до суду в розмірі 381 грн. 34 коп. (25472,22 х 100 : 542 061,37 = 4,69%; 8130,92 х 4,69% = 381,34).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 257, 258, 267, 525, 526, 533, 551, 554, 559, 610, 612, 624, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, оф. 32 заборгованість за Додоаковою угодою №1 від 23 червня 2011 року до Кредитного договором №1203pv15-07 від 25 червня 2007 року в розмірі 904 дол. США 24 цента, що за курсом НБУ станом на 10.01.2019 року становить 25 427 (двадцять п?ять тисяч чотириста двадцять сім) гривень 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, оф. 32 судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 381 (триста вісімдесят одну) гривню 34 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Семенко О.В.