Провадження № 22-ц/812/698/20 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Миколаїв

справа № 490/549/20-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

акціонерного товариства «КРЕДОБАНК»,

приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. (третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С.)

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за апеляційною скаргою

акціонерного товариства «КРЕДОБАНК»

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 30 січня 2020 року суддею Гуденко О.А. в приміщенні цього ж суду (дата складання повної ухвали не зазначена),

У С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до АТ «КРЕДОБАНК» та приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. (третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка зазначала, що 28 лютого 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. (далі нотаріус) вчинено виконавчий напис, яким запропоновано кредитну заборгованість в сумі 1 162 724, 48 грн. за кредитним договором № 11571/2018 від 25 липня 2018 року, укладеним 25 липня 2018 року з АТ «КРЕДОБАНК», звернути на транспортний засіб автомобіль марки KIA, модель SORENTO, який належить їй на праві власності та є предметом застави.

Посилаючись на належне виконання кредитного договору та відсутність простроченої заборгованості, і як наслідок відсутність у нотаріуса підстав вважати заборгованість безспірною, ОСОБА_1 просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом до розгляду спору по суті.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено, стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. 28 лютого 2019 року та зареєстрованим в реєстрі за № 505, зупинене до набрання рішенням у справі законної сили.

В апеляційній скарзі АТ «КРЕДОБАНК» просив ухвалу скасувати та відновити стягнення за виконавчим написом. Апелянт посилався на дотримання нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису та безспірний характер заборгованості. При цьому необхідність вжиття заходів судом не обґрунтована, а саме не зазначено, яким чином невжиття забезпечувальних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення у справі. Зупинення виконавчих дій, зокрема прилюдних торгів щодо предмета застави, порушує право банку на отримання кредитної заборгованості, а дії ОСОБА_1 спрямовані виключно на ухилення від виконання грошових зобов`язань.

Правом відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судове засідання 2 квітня 2020 року від представника АТ «КРЕДОБАНК» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами, запровадженими в країні.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду продовжено строк розгляду справи та відкладено судове засідання на 24 квітня 2020 року (а.с.183).

22 квітня 2020 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника АТ «КРЕДРБАНК» про розгляд справи 24 квітня 2010 року у відсутності представника банку (а.с. 195). Позивачці ОСОБА_1 повторно направлене повідомлення про дату, час та місце судового засідання телефонограмою (а.с. 200-201). Позивачка суду повідомила, що знає про розгляд справи 24 квітня 2020 року, не має наміру брати участь у судовому засіданні, не заперечує про розгляд справи у її відсутності, про що направить заяву електронною поштою.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про місце, дату час та судового засідання та подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, апеляційний суд розглядає справу у відсутності сторін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно частини 2 статті 149 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Необхідність вирішення цих питань випливає і з положень статей 11, 12 ЦПК, за змістом яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та рівноправності сторін, а суд зобов`язаний створити умови, за яких дотримувався б необхідний баланс їхніх процесуальних прав та обов`язків, та сприяти учасникам процесу в реалізації ними їх прав.

Отже, забезпечення позову є сукупністю процесуальних дій, які гарантують позивачу виконання рішення суду в разі задоволення його позову та обмежують, насамперед, права відповідача на розпорядження спірним майном на час розгляду та виконання такого рішення.

Способи забезпечення позову, які передбачені частиною 1 статті 150 ЦПК, залежать від характеру спірних правовідносин, позовних вимог та інших обставин конкретного спору, що зумовлюють необхідність забезпечення, насамперед, виконання судового рішення.

Проте у спорах немайнового характеру, рішення за якими не вимагає примусового виконання, підставою вжиття забезпечувальних заходів є можливе ускладнення або унеможливлення ефективно захистити або поновити права позивача, за захистом яких він звернувся до суду (постанова Верховного Суду (КГС) від 25 лютого 25 лютого 2019 року у справі № 924/789/18, пункт 6.5).

Одним з способів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (пункт 6 частини 1 статті 150 ЦПК).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 2 грудня 2006 року).

При встановленні такої відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2018 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 11571/2018, за яким позичальниці надано 1 181 537, 50 грн. кредитних коштів на придбання транспортного засобу, а також укладено договір застави майнових прав позичальниці на придбаний автомобіль (а.с. 17-20, 22).

28 лютого 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. (далі нотаріус) вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 505, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «КРЕДОБАНК» 1 162 724, 48 грн. кредитної заборгованості на транспортний засіб марки KIA, модель SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.10).

8 травня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. (далі приватний виконавець) за виконавчим написом нотаріуса відкрито виконавче провадження № 59062680 (а.с.123).

З грудня 2019 року приватним виконавцем здійснювались підготовчі дії для здійснення реалізації предмета застави, в тому числі вилучення автомобіля у власника (а.с.125-130).

За даними офіційного сайту ДП «Сетам» торги з продажу транспортного засобу призначені на 13 січня 2020 року (торги не відбулись) та 3 лютого 2020 року (а.с.133-138).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, яким є виконавчий напис нотаріуса, ОСОБА_1 зазначала, що здійснення виконавчих дій, а саме проведення електронних торгів та продаж транспортного засобу до вирішення спору по суті стане перешкодою у поновленні її прав (у разі задоволення позову) та не допоможе їх захистити в межах цього провадження без нових звернень до суду.

Такі обставини є достатньою підставою для забезпечення позову у спосіб, передбачений пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК, а обраний судом вид забезпечення позову - зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса до вирішення питання про законність цього напису, є співмірним із заявленими вимогами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 7 жовтня 2019 року у справі № 752/20385/18.

Отже, апеляційний суд не вбачає порушень судом першої інстанції вимог статей 149,150 ЦПК та погоджується з висновками суду щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку.

Доводи апелянта про те, що вимоги ОСОБА_1 визнати виконавчий напис нотаріуса таким, який не підлягає виконанню, є безпідставними, а нотаріус дотримався всіх вимог нотаріального законодавства при вчиненні цієї нотаріальної дії, суд не може вважати переконливими.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення чи поновлення прав боржника у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Посилання апелянта на те, що позивачка ОСОБА_1 всіляко перешкоджала виконавчим діям по зверненню стягнення боргу на предмет застави та приховувала автомобіль, також не впливає на наявність або відсутність підстав для забезпечення її позову. З грудня 2019 року автомобіль вилучено у боржниці та передано на зберігання представнику МДП «СЕТАМ», що в подальшому, у разі відмови в позові, не перешкоджатиме його реалізації.

Далі апелянт, наводячи цитати з окремих рішень Європейського Суду з прав людини, також посилається на те, що вжиття заходів забезпечення позову є втручанням у право на мирне володіння майном (стаття 1 Першого проколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод) та є порушенням «законного сподівання» на отримання банком заборгованості, визначеної виконавчим документом. Апелянт наголошує, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти, або надмірно його затягувати, а невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

Проте, не піддаючи сумніву необхідність дотримання цих основоположних принципів, суд звертає увагу апелянта на те, що ці тези стосуються своєчасного виконання остаточних судових рішень, а не виконавчих написів нотаріуса, право на оскарження яких передбачено законом. При цьому саме вжиття заходів забезпечення позову, які з урахуванням обставин конкретної справи визнані необхідними та співмірними, і спрямоване на усунення перешкод у виконанні судового рішення або забезпечення ефективного захисту інтересів позивача у разі задоволення його позову.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Крім того, закон передбачає способи захисту прав відповідача при вжитті заходів забезпечення позову за клопотанням позивача.

Так, виходячи з правил статті 154 ЦПК з метою забезпечення права АТ «КРЕДОБАНК» на відшкодування збитків, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2020 року в порядку зустрічного забезпечення ОСОБА_1 зобов`язано протягом 10 днів внести на депозитний рахунок суду 53 000 грн. та надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення

Відповідно до правил частини 10 статті 154 ЦПК якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконає вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Отже, апеляційний суд не вбачає порушень прав АТ «КРЕДОБАНКУ» вжиттям заходів забезпечення позову ОСОБА_1 .

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм процесуального права, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись статями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 24 квітня 2020 року