Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2020 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Федорової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів для утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів для утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свій позов ОСОБА_1 мотивувала тим, що відповідач є її батьком. До її повноліття останній сплачував аліменти на її утримання. З 01.09.2019 року позивач навчається у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького, на денній формі навчання за контрактом. Термін навчання 4 роки, до 30 червня 2023 року. Стипендію позивач не отримує і у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Матір позивача оплачує контракт і надає кошти на навчання, однак цього не вистачає на забезпечення усіх необхідних потреб.
ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, у зв`язку з навчанням, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року.
Ухвалою судді Черкаського районного суду Соколишиної Л.Б. від 09.07.2020 року було відкрито провадження у справі.
14.08.2020 року проведено повторний автоматичний розподіл справи, у зв`язку виходом судді ОСОБА_3 у відставку, та призначено нового суддю у справі ОСОБА_4
04.09.2020 року суддею Черкаського районного суду Черкаської області Тептюком Є.П. прийнято справу до провадження, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
22.09.2020 року від відповідача надійшов відзив, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши, що має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн, оскільки має на утриманні сім`ю, в якій працевлаштованим є тільки він. Цивільна дружина та її дитина (від першого шлюбу) є інвалідами. Крім того, відповідач має ще одну дитину, яка перебуває на його утриманні. Дохід відповідача в середньому становить 8619 грн. Він хворіє на діабет, у зв`язку з чим потребує витрат на лікування. Отже доходу відповідача ледве вистачає на забезпечення потреб сім`ї.
У відповідності до ст. 274, та п.4, 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Відповідь на відзив на адресу суду не надходила.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується даними її свідоцтва про народження від 12.07.2002 року, Серія НОМЕР_1 .

З довідки навчально-наукового інституту педагогічної освіти, соціальної роботи і мистецтва ЧНУ ім. Богдана Хмельницького від 18.06.2020 року № 1766/07-04 вбачається, що ОСОБА_1 навчається в навчально-науковому інституті педагогічної освіти, соціальної роботи і мистецтва ЧНУ ім. Богдана Хмельницького для здобуття освітнього ступеня бакалавр, на 1 курсі денної форми навчання (контракт) за спеціальністю Дошкільна освіта, з 01.09.2019 року. Термін навчання 4 роки. Дата закінчення 30.06.2023 року.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 , що видана військовою частиною НОМЕР_2 16.09.2020 року за №157, останній займає посаду начальника групи КВО і сума його доходу з березня 2020 року по серпень 2020 року становить 51715,14 грн.
Відповідно до довідки з виконкому Дубіївської сільської ради від 18.09.2020 року №1061, ОСОБА_2 , проживає без реєстрації з 2015 року, в домоволодінні цивільної дружини ОСОБА_6 та дітьми: Гладкою та ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно довідки до акту огляду МСЕК №100961, ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи безстроково.
Відповідно до виписки №012580 від 26.07.2018 року, із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_2 хворіє на діабетичну ангіопатію обох н/к.
Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 . Остання досягла повноліття, однак продовжує навчання по контракту. Відповідач є працюючим, і має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 та цивільну дружину ОСОБА_6 , яка має інвалідність. Окрім того сам відповідач хворіє на діабетичну анігопатію, що уражає великі і дрібні кровоносні судини при цукровому діабеті.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності та повноті, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з тих підстав, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги з боку батька, на час навчання та до виповнення 23 років, однак розмір аліментів повинен відповідати і матеріальній спроможності батька його сплачувати. Так, згідно матеріалів справи, відповідач є працюючим, і має в середньому дохід близько 8500 грн., без відрахувань. Даного доходу, за умови щомісячної сплати позивачу аліментів в розмірі ј частини від заробітку (доходу), не вистачить відповідачу для забезпечення потребі сімї, оскільки він має на утриманні ще одну дочку (є малолітньою), хворіє на діабет та проживає з цивільною дружиною, яка є інвалідом 3 групи. Отже аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача забезпечать як інтереси повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, так і не призведуть до погіршення матеріального становища ОСОБА_2 , який має на утриманні ще одну дитину і потребує додаткових витрат на власне лікування.

За вимогу щодо стягнення аліментів судовий збір позивачем не сплачено, оскільки вона звільнена від його сплати згідно ЗУ «Про судовий збір», а тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 420,40 грн., так як позовні вимоги задоволені частково. Решту судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 199-200 СК України, ст.ст.263-265 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів для утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2020 р. і до закінчення ОСОБА_1 навчання у навчально-науковому інституті педагогічної освіти, соціальної роботи і мистецтва Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 420,40 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Суддя: Є. П. Тептюк