Справа № 323/2289/20
Провадження № 2/323/623/20
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

30.10.2020 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Дзюбаненко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказує, що 17.11.1990 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 55.

Від шлюбу мають повнолітню дитину- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначила, що з відповідачем шлюбні відносини припинені, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, любов та повага, у них різні погляди на сімейне життя. Сумісне життя між сторонами по справі припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливі.

Позивач просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 17.11.1990 року виконкомом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 55. Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити - « ОСОБА_1 ». Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80грн.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сімейні правовідносини регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що 17.11.1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 55, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 17.11.1990 року.

Від шлюбу мають повнолітню дитину- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27.04.1991 року.

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами по справі припинені, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між сторонами по справі має бути розірваний.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки, відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 ».

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12,29 76, 81,82, 245, 265 ЦПК, ст. ст.29, 110, 113,115 Сімейного кодексу України,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 17.11.1990 року виконкомом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 55, які не мають неповнолітніх дітей.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_4 , судовий збір в сумі 840,80грн.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 02 листопада 2020 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В. Фісун