Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі судового засідання Дудник Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд встановити, що частка у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 становила 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 47/100 часток домоволодіння за вищевказаною адресою. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частка у домоволодінні АДРЕСА_2 змінилася та підлягає перерахуванню, у звязку з чим вимушена звернутися до суду.

Представники позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого є: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 , згідно Свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , актовий запис №494.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_7 , батьками якої є:батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_8 , згідно свідоцтва про народження, актовий запис №3235.

21 липня 1989 року ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_6 , після чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис 285.

21 квітня 1994 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою видано Москаленко А.Ф. Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з 47/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами в АДРЕСА_3 .

За час свого життя, 19 грудня 2000 року, ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого належну їй частку житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд та будівель в АДРЕСА_4 заповідає ОСОБА_4

05 грудня 2014 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_11 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (на російській мові - « ОСОБА_13 »), що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого відділом РАЦС Адміністрації Льговського району Курської області.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №1531

Згідно Довідки КП ММБТІ від 20.09.2019 р., власниками станом на 28.12.2012 р. за адресою: АДРЕСА_1 є: ОСОБА_3 - 47/100 часток, 53/100 часток, що належали ОСОБА_14 надано нову адресу згідно рішення №2137 від 28.1.2008 р.

При зверненні до приватного нотаріуса ММНО Філіпенко В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу постановою від 06.11.2019 р. відмовлено у видачі свідоцтва , оскільки 47/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 не відповідає дійсності, так як після вилучення 53/100 часток житлового будинку співвласником ОСОБА_14 в окрему адресу, частка, яка належить ОСОБА_3 змінилась.

Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , оскільки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №32/2019.

Відповідно до відомостей Першої Миколаївської державної нотаріальної контори від 16.04.2020 р., за даними перевірки алфавітних книг спадкових справ за 2016-2020 роки та інформаційних довідок зі спадкового реєстру, спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , не заводилась.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 355 ЦК України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

За ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За ч.3 ст. 358 цього Кодексу , кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

За полдоженнями ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Враховуючи те, що інший співвласник виділився в окрему адресу, і позивач не може прийняти спадщину та отримати відповідне свідоцтво, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки - задовольнити.

Визначити, що на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , належав цілий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко