ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 жовтня 2020 року

м. Харків

справа №628/3426/19

провадження №22-ц/818/4317/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_3 ,

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2020 року, постановлене під головуванням судді Шиховцової А.О., в залі суду в місті Куп`янську Харківської області (повний текст судового рішення складено 03 липня 2020 року), -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

У грудні 2019 року ОСОБА_3 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2020 року у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що факт непритягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не свідчить про відсутність підстав для відшкодування нею моральної шкоди. При цьому доведеним є те, що конфіденційна інформація щодо ОСОБА_5 використана відповідачкою незаконно. ОСОБА_1 вважає, що вона, як донька ОСОБА_5 , має право на відшкодування моральної шкоди, яка завдана їй неправомірними та неетичними діями ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_3 - адвокат Огієнко Богдан Сергійович надав відзив на апеляційну скаргу та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2020 року залишити без змін.

При цьому ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2020 року ОСОБА_3 не оскаржується та переглядається судом апеляційної інстанції лише в межах вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо її вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка за первісним позовом не довела належними та допустимими доказами те, що саме діями відповідачки їй завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачки та вини відповідачки в заподіянні моральної шкоди; не зазначила, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.01.2008 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Куп`янськ Харківської області (а.с.6).

27 липня 2019 року, 02 серпня 2019 року, а також у вересні 2019 року від імені ОСОБА_5 на адресу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області були надіслані заяви про проведення позапланової перевірки об`єкта будівництва. За результатами розгляду заяв заявник просив повідомити його за електронною адресою: «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с.90-102).

15 серпня 2019 року до Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, а саме: про використання невідомою особою документів на ім`я померлого ОСОБА_5 (а.с.7).

28 серпня 2019 року зареєстровано кримінальне провадження № 0001991 за ст. 358 ч. 1 КК України на підставі вищевказаної заяви (а.с.7).

В ході досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження за № 0001991 до Слобожанського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України 02.09.2019 року слідчим було направлено доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України з метою встановлення ІР-адреси користувача електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та встановлення абонента.

24 вересня 2019 року надійшла інформація, де було встановлено ІР-адресу користувача даної електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », адресу підключення: АДРЕСА_1 , та абонент: ОСОБА_3 , моб. телефон НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (а.с.11).

30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області із заявою про внесення відомостей до ЄРДР за ст. 190 КК України та початок досудового розслідування, посилаючись на те, що є підозри, що ОСОБА_3 використовує дані її померлого батька ОСОБА_5 для власних потреб. Також, ОСОБА_1 зазначила, що підтвердженням цих обставин є лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 501-н від 03.07.2019 р., у якому зазначено звернення, нібито від її батька ОСОБА_5 , від 10.05.2019 року про порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, які є в матеріалах ЄО № 8149 від 15.08.2019 року та листом ДАБІ України № 1020-8264 від 23.10.2019 року (а.с.9-10).

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на електронну адресу «ІНФОРМАЦІЯ_2» на ім`я « ОСОБА_5 » направив лист від 23.10.2019 року за № 1020-8264, в якому вказано, що Департаментом розглянуто його лист щодо проведення позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_2 , та повідомлено, що згідно даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів наявна інформація щодо об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «Ж-1» під магазин мастильних матеріалів та технічне переоснащення пункту переливу СУГ на території автотранспортного підприємства ВАТ «Оскіл» Харківська область, Борівський район, смт. Борова, вул. Підлісна, 2» - декларація про початок виконання будівельних робіт ХК 30, декларація про готовність об`єкта до експлуатації ХК 49, замовник - ОСОБА_6 . Департаментом було призначено перевірку за вищезазначеною адресою у період з 03.10.2019 року по 16.10.2019 року (а.с.13-14).

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 07.11.2019 року зареєстровано кримінальне провадження № 0002546 за ст. 358 ч. 1 КК України на підставі того, 07.11.2019 року до Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області від ДОП Куп`янського ВП в Харківській області ст. лейтенанта поліції Абраменко Д.О. надійшов рапорт про те, що під час розгляду матеріалів ЖЕО № 10933 від 06.11.2019 року за заявою ОСОБА_1 про використання даних її померлого батька, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , встановлено, що в даному випадку вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (а.с.8).

Слідчий СВ Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області Стеганцева О. листом від 16.12.2019 року № П424/119-85/02/20-2019 повідомила ОСОБА_1 про те, що в ході досудового розслідування матеріали кримінального провадження № 0002546 від 07.11.2019 року були об`єднані з матеріалами кримінального провадження за № 0001991 від 28.08.2019 року та 24.09.2019 року із Слобожанського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України отримана інформація, де було встановлено ІР-адресу користувача даної електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », дата, час, ІР-адреса: 06.09.2019, 17:35, НОМЕР_4 , адреса підключення: АДРЕСА_1 , абонент: ОСОБА_3 , моб. телефон НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ІР-адреса НОМЕР_4 закріплена за користувачем ОСОБА_3 (а.с.61,62,63).

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та є власником цього будинку, відповідно до інформації сектору реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб відділу державної реєстрації, Витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.19, 38-39).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідачка для особистих корисливих цілей використовувала ім`я її батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , втрату якого вона, як дочка досить важко переживала. Такими діями ОСОБА_3 спричинила їй моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях та переживаннях. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідачки на її користь 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та 81 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95 р.№4 (із змінами та доповненнями) відшкодування моральної шкоди - це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Як роз`яснено у п. 4 та 5 вказаної Постанови у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач; при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Наявність причинного зв`язку між протиправним діянням і моральною шкодою, що є третьою підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою і моральною шкодою дає можливість визначати суб`єкта її відповідальності та її межі, тобто особа має нести відповідальність лише за ту шкоду, яка викликана саме її поведінкою.

Матеріали справи свідчать про те, що 07 листопада 2019 року зареєстровано кримінальне провадження № 0002546 за ст. 358 ч. 1 КК України на підставі заяви ОСОБА_1 про використання даних її померлого батька, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а.с.8).

В ході досудового розслідування було встановлено ІР-адресу користувача електронної пошти, з якої направлялися листи від імені померлого батька позивачки - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », дата, час, ІР-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 , 17:35, НОМЕР_4 , адреса підключення: АДРЕСА_1 , абонент: ОСОБА_3 , моб. телефон НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ІР-адреса НОМЕР_4 закріплена за користувачем ОСОБА_3 (а.с.61,62,63).

Відповідно до положень статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Разом з тим на час розгляду цієї справи у суді, обвинувальний вирок за кримінальними провадженнями № 0001991 та № 0002546 за ч. 1 ст. 358 КК України не винесено, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину не доведена.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачка за первісним позовом не довела належними та допустимими доказами те, що саме діями відповідачки їй завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачки та її вини в заподіянні моральної шкоди; не зазначила, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В порушення вимог чинного законодавства позивачкою не надано належних доказів в обґрунтування моральної шкоди, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2020 року ОСОБА_3 не оскаржується та переглядається судом апеляційної інстанції лише в межах вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2020 року в частині вимогОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 28.10.2020 року.