РІШЕННЯ

Іменем України

21.10.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та стягнення страхової суми, -

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою про відшкодування шкоди та стягнення страхової суми. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 березня 2017 року близько 17 год. 50 хв. у місті Львові на перехресті вулиць Кульпарківська - Перфецького відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та мотоцикла марки «Kawasaki» без номерного знаку під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Постановою Личаківського районного суду міста Львова у справі №463/2235/17 від 15 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність водія мотоцикла марки «Kawasaki» ОСОБА_2 не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 автомобіль «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності позивачці, а ОСОБА_3 надано право користування даним транспортним засобом. Жодних взаєморозрахунків між учасниками дорожньо - транспортної пригоди не проводилося. Транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 за договором добровільного страхування КАСКО застрахований не був. 23 червня 2017 року позивачка звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. 02 листопада 2017 року листом №3.1-05/27734 відповідач 1 відмовив позивачці у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із тим, що транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме у зв`язку із відсутністю у водія ОСОБА_3 полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності на момент дорожньо - транспортної пригоди. Вважає відмову про виплату страхового відшкодування протиправною та безпідставною. Згідно висновку №5493 експертного автотоварознавчого дослідження від 17 травня 2017 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди становить 114 193 (сто чотирнадцять тисяч сто дев`яносто три) гривень 25 коп. Вказує на те, що відповідно до положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків віл дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Згідно посвідчення НОМЕР_3 ОСОБА_3 є учасником бойових дій, і в момент дорожньо - транспортної пригоди керував транспортним засобом на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 згідно якого йому надано право користування даним транспортним засобом, а тому він звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. У зв`язку із тим, що винуватцем дорожньо - транспортної пригоди є водій мотоцикла «Kawasaki» ОСОБА_2 у якого відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності, а ОСОБА_3 на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, з відповідача 1 підлягає до стягнення 102 000 (сто дві тисячі) гривень 00 коп. страхового відшкодування, а відповідача 2 - 14 193 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто три) гривень 25 коп.

Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, в яком просить у позовних вимогах відмовити за безпідставністю. Вказує на те, що немає правових підстав для здійснення регламентної виплати на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за шкоду, заподіяну транспортним засобом, власник якого не застрахував сою цивільну правову відповідальність, за умови, якщо у потерпілого на дату дорожньо - транспортної пригоди відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, незалежно від приналежності потерпілого до категорії громадян, які звільнені від даного виду страхування.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу по суті.

В подальшому представником позивача подано клопотання про заміну відповідача в частині позовних вимог, однак суд відхиляє таке, зважаючи на стадію та строки розгляду справи.

В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 15 травня 2017 року відповідача 2, ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України. Так, ОСОБА_2 26.04.2017 року о 16 год. 45 хв., керуючи мотоциклом «Kawasaki ZR7», без реєстрації номерів, на вул. Кульпарківській - Перфецького, під час руху не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, на дорозі з двостороннім рухом, які мають по дві смуги в одному напрямку, виїхав на зустрічну смугу, призначену для зустрічних транспортних засобів, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , що спричинило технічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.2.3б, д, 11.4 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Згідно висновку №5493 експертного автотоварознавчого дослідження від 17 травня 2017 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди становить 114 193 (сто чотирнадцять тисяч сто дев`яносто три) гривень 25 коп.

Нормативно - правовим актом, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.6 цього закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 35.1 закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику, а у випадкахх, передбачених статтею 41 цього закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , позивачка ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , гр. ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 в момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди, є учасником бойових дій.

23 червня 2017 року позивачкою до Моторно (транспортного) страхового бюро України подано заяву в порядку ст. 35 та п.41.1 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подану заяву про виплату відшкодування шкоди за подій, які мали місце 19.03.2017р., зважаючи на те, що її, позивача, транспортний засіб не застрахований.

Листом від 02.11.2017р. відповідач 1 повідомив позивачці про відсутність правових підстав для здійснення відшкодування з фонду захисту потерпілих, покликаючись на те, що транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 закону та не є забезпеченим.

Відповідно до ст.13.1. закону, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до пункту «а» ст.41.1 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В свою чергу, п.1.7 ст.1 вказує на те, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Як вбачається з матеріалів справи та і як стверджує сама позивачка, відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , що свідчить про його незабезпеченість у відповідності до вимог закону.

Зважаючи на те, що в момент дорожньо-транспортної пригоди позивачка вищезазначеним автомобілем не керувала, не є особою, яка звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову про стягнення з Моторно (транспортного) страхового бюро України страхового відшкодування.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь - які документи та докази, які свідчать про те, що позивачка має обґрунтовані підстави для стягнення страхового відшкодування з відповідача 2 - ОСОБА_2 .

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 12, 81, 82, 258, 259, 263-265, 352, 354, ЦПК України,-

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та стягнення страхової суми - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1: Моторне (транспортне) страхове бюро України, юридична адреса: м. Київ, Русанівський бульвар 8;

Відповідач 2: ОСОБА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В. Кузь