ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4828/20
Провадження № 2-з/210/68/20
У Х В А Л А

іменем України

"28" жовтня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 27.10.2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні суду перебуває справа №210/4828/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Їх спільним майном подружжя є: автомобіль Hyundai модель і 30 1.4 Classic, кузов № НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , придбаний 29.11.2011 року за ціною 135700,00 грн., д.н.з. НОМЕР_3 ; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що оскільки вказане майно, що є спільною сумісною власністю з відповідачем, без її згоди може бути відчужено на користь будь-якої іншої особи, то існує досить висока ймовірність того, що відповідач може в будь-який момент здійснити відчуження спірного майна, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідач на сьогоднішній день, вже в листопаді 2019 року забрав автомобіль, приховує його, а також відповідачем здійснено заміну державних номерних знаків на автомобілі з НОМЕР_3 на НОМЕР_4 .

Крім того, в неї відсутні документи на квартиру, вони перебувають у відповідача, а тому останній може безперешкодно здійснити відчуження даної квартири без її участі.

Тому, просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 в частині заборони її відчуження до прийняття рішення у даній справі; вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль Hyundai модель і 30 1.4 Classic, кузов № НОМЕР_1 , двигун G4FABZ391664, д.н.з. НОМЕР_4 в частині заборони її відчуження до прийняття рішення у даній справі.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як зазначено в п.п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, а ні до заяви, а ні до позовної заяви не додано жодного доказу, який би свідчив про наявність квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та кому саме вона належить на даний час, а також належності автомобіля на даний час належить ОСОБА_2 ..

Вказане унеможливлює для суду перевірку обставин, на які посилається заявниця в обґрунтування своєї заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

В порушення вище вказаного заявником, також, суду не надано доказів, які б свідчили про вчинення дій ОСОБА_2 щодо відчуження спірної квартири та автомобіля.

Не знайшли і свого підтвердження твердження заявниці про те, що спірне майно (квартира та транспортний засіб) є їх з відповідачем спільним майном, оскільки в провадженні суду наразі перебуває цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, предметом якої є, зокрема, визнання спільним майном подружжя на автомобіль та квартиру. Рішення по вказаній справі судом ще не ухвалено.

Таким чином, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України в заяві про забезпечення позову не наведено достатньо доводів стосовно того, як невжиття в даному випадку, визначеного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за його вимогами.

Відтак, оскільки подана позовна заява не є підставою для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 149-154, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко