Справа № 357/1707/13- ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 6 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УРКАЇНА», стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УРКАЇНА» звернулось до суду із вказаною заявою мотивуючи тим, що 08.04.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги у справі №357/1707/13-ц за позовом ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором 22-07-И/05 від 13.06.2007 року в сумі 272 864,91 грн. та 2 728,65 грн. судових витрат, всього 275 593,56 грн.. 22.03.2019 року між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №Б/Н, згідно якого право вимоги за кредитним договором 22-07-И/05 від 13.06.2007 року перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Враховуючи, що у справі відбулось правонаступництво заявник просив суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.

Однак відповідно до ст. 442 ЦПК України їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.04.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги у справі №357/1707/13-ц за позовом ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором 22-07-И/05 від 13.06.2007 року в сумі 272 864,91 грн. та 2 728,65 грн. судових витрат, всього 275 593,56 грн..

22.03.2019 року між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №Б/Н, згідно якого право вимоги за кредитним договором 22-07-И/05 від 13.06.2007 року перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 2-н-148/09, від 21 листопада 2018 року у справі № 2-769/11.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило про заміну сторони виконавчого провадження незалежно від того, відкрите воно чи ні.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави про задоволення заяви про заміну стягувача.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (адреса: 03124 м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, ) у виконанні рішення суду у цивільній справі №357/1707/13-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором 22-07-И/05 від 13.06.2007 року в сумі 272 864,91 грн. та 2 728,65 грн. судових витрат, всього 275 593,56 грн.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель