Ухвала

29 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 740/1156/19

провадження № 61-15123ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що 10 вересня 2020 року вона вже зверталася до Верховного Суду з даною касаційною скаргою, однак таку ухвалою від 01 жовтня 2020 року було їй повернуто.

У відповідності до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки оформлена з порушенням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Відповідно допункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеногоу постанові Верховного Суду, крім випадкунаявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вона має право оскаржити у касаційному порядку рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України, оскільки суди попередніх інстанцій порушили норми цивільного процесуального права та ухвалили незаконні рішення, що є підставою їх касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України.

Однак, з тексту касаційної скарги не вбачається, що заявником зазначено конкретну підставу (підстави), передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, на якій (яких) ця скарга подається, як того вимагає пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначених недоліків.

ОСОБА_1 необхідно подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій чітко зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, на якій (яких) подається скарга.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , подане представником ОСОБА_2 , про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2020 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов