Провадження № 2-о/234/839/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Бакуменко А.В.

за участі секретаря Кісточка І.В.

за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

Обставини справи

ОСОБА_3 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту родинних відносин, заяву обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_4 , після її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 28 липня 2020 року ним було отримано постанов у про відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину, з тих підстав, що його прізвище в документах зазначене як « ОСОБА_5 », а прізвище померлої матері « ОСОБА_6 ».

В зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з заявою про встановлення родинних відносин. Встановлення факту родинних відносин йому необхідно для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину.

Заявник в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення.

Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , яка постійно мешкала за адресою АДРЕСА_2 .

Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді вищевказаної квартири.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , є її син - ОСОБА_3 та її донька - ОСОБА_7 .

Постановою від 28.07.2020 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що останній не надав документ на підтвердження рідства з померлою, оскільки прізвища є різними.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини після смерті матері, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

При вирішенні даного цивільно - правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Крім того, наданими до суду документами, а саме: свідоцтвом про народження, згідно до котрого прізвище заявника російською мовою зазначене як ОСОБА_6 , та його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , копіями паспортів підтверджується факт того, що заявник є сином померлої ОСОБА_4 .

Отже, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності суд, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 315-319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5» від 31.03.1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , Заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрий є рідним сином померлої ОСОБА_11 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення складено та виготовлено в нарадчий кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко