Справа № 569/1607/20
27 жовтня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Гордійчук І.О.
секретар судового засідання Трохимчук В.М.
за участі представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування квартирою,-
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 . Просить суд виділити у своє користування житлову кімнату площею 13,8 кв.м., що на плані технічного паспорту позначена №4, та балком площею 1 кв.м. Просить суд залишити в користуванні ОСОБА_3 житлову кімнату, площею 14 кв.м., що на плані технічного паспорту позначена під №2, та житлову кімнату, загальною площею 13,8 кв.м., що на плані технічного паспорту позначена під №3. Коридор, кухню ванну і туалет просить суд залишити у спільному користуванні.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності виданого 10.09.1993 року (наказ №562-АБ) Фондом державно-комунального майна міської Рада народних депутатів, у ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникло право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . 30.06.2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір дарування за яким ОСОБА_5 подарував відповідачу 1/3 частину вказаної квартири. 26.06.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір дарування №541, згідно якого ОСОБА_4 подарувала відповідачу належну їй 1/3 частинку вказаної квартири. Відповідно до укладених договорів, ОСОБА_2 належить 1/3 частка спірної квартири, а ОСОБА_3 2/3 частки спірної квартири.
Позивач зазначає, що сторони не досягли домовленості про порядок володіння та користування квартирою, що є їх спільною частковою власністю.Враховуючи пропорційність належної позивачу частки до житлової площі квартири, а також інтересів усіх співвласників, позивач має право претендувати на отримання у користування кімнату позначену на плані квартири під номером ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальною площею 13,8 м.кв. або кімнату, позначену на плані квартири під номером ІНФОРМАЦІЯ_2 , загальною площею 13,8 м.кв.
На обґрунтування своїх вимог зазначає, що доступ до кімнати №3 площею 13.8 м.кв. пролягає через кімнату №2 площею 14 м.кв., тобто через прохідну кімнату, а отже передбачає фактичне користування ще однією кімнатою, що суперечить положенню ч.3 ст.358 ЦК України. Натомість, вхід до кімнати №4, у разі залишення балкону у спільному користуванні сторін, передбачатиме користування іншим співвласником цією кімнатою для доступу до балкону.
Враховуючи незначну площу балкону в 1 м.кв., позивач вважає найбільш ефективним способом захисту прав позивача буде надання (виділення) йому у володіння та користування кімнати №4 площею 13,8 кв.м. та балкону загальною площею 1 м.кв.
Ухвалою суду від 10.02.2020 року провадження у вищевказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги довірителя повністю.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника відповідача до суду надійшла заява від 26.10.2020 року про відкладення розгляду справи.
Представник позивача категорично заперечив проти задоволення клопотання представника про відкладення розгляду справи. Зазначив, що відповідач безпідставно затягує розгляд справи.
Разом з тим, представник не зверталася до суду з заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, враховуючи, що вона має право представляти інтереси довірителя в режимі відеоконференції.
Крім того, представник жодного разу не з`явилася до суду і не висловила також свого твердження з приводу спору, не надала відзиву або будь-яких інших заперечень. З матеріалами справи представник відповідача ознайомилася 28.05.2020 р., про що свідчить відмітка на довідковому листі до справи, та свідчить про достатній час для обгрунтування позиції відповідача і подання її суду.
Судом враховано, що за клопотанням цього ж представника відповідача та відповідача розгляд справи уже неодноразово відкладався, а також те, що ордер №047 серія РН-001 підписано між ОСОБА_3 та адвокатським об`єднанням.
З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для чергового відкладення розгляду справи та іншу дату, на підставі ст. 223 ЦПК України та приходить до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.
З метою дотримання розумних строків розгляду справи, відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у відсутності відповідача та його представника на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечив позивач.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового розгляду була повідомлена належним чином.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .
Статтями 4, 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Позивач ОСОБА_2 на підставу своїх вимог зазначає, що сторони не досягнули домовленості про порядок володіння та користування квартирою, що є їх спільною частковою власністю, відповідно позивач позбавлений можливості отримати у володіння та користування тієї частини квартири, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Частиною четвертою статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно частини 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідності до частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Крім цього, відповідно до частини 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість між ними. Право на судовий захист виникає у випадку відсутності домовленості між всіма співвласниками, наявності між ними непорозумінь та протиріч, які ускладнюють спільне користування майном, або іншим чином впливають на права та інтереси всіх співвласників.
Якщо спірні правовідносини не стосуються розподілу майна в натурі для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.
Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.
Вpаховуючи хаpактеp планування кваpтиpи, суд вважає, що запpопонований позивачем поpядок коpистування пpимiщеннями спipної кваpтиpи є найбiльш pацiональним та доцiльним i таким, що відповідатиме інтересам сторін. А тому, необхідно встановити поpядок коpистування пpимiщеннями квартири АДРЕСА_1 , видiливши у користування ОСОБА_2 - житлову кімнату площею 13,8 кв.м., позначену №4 у плані квартири технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , з прилеглим до неї балконом площею 1,0 кв.м.; ОСОБА_3 - житлову кімнату площею 14,0 кв.м. та житлову кімнату площею 13,8 кв.м., позначені №2 та №3 у плані квартири технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 . Кухню площею 6,4 кв.м.; коридор площею 5,1 кв.м.; ванну площею 2,2 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м. залишити у спiльному коpистуваннi ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити.
Встановити поpядок коpистування пpимiщеннями кваpтиpи АДРЕСА_1 , видiливши у коpистування:
- ОСОБА_2 - житлову кімнату площею 13,8 кв.м., позначену №4 у плані квартири технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , з прилеглим до неї балконом площею 1,0 кв.м.
- ОСОБА_3 - житлову кімнату площею 14,0 кв.м. та житлову кімнату площею 13,8 кв.м., позначені №2 та №3 у плані квартири технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 .
Кухню площею 6,4 кв.м.; коридор площею 5,1 кв.м.; ванну площею 2,2 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м. залишити у спiльному коpистуваннi ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 840 грн 80 коп у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони у справі :

Позивач: ОСОБА_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач ОСОБА_3 адреса реєстрації: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 адреса реєстрації: АДРЕСА_3

Повний текст судового рішення складено 29.10.2020 р.

Суддя І.О.Гордійчук