Ухвала

15 жовтня 2020 року

м. Київ

справа №2-5644/11

провадження № 61-3115св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - перший заступник прокурора м. Одеси в інтересах Одеської міської ради,

відповідачі: управління Державного комітету по земельним ресурсам у

м. Одесі, ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду

від 07 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м Одеси від 11 грудня 2015 року позов першого заступника прокурора м. Одеси в інтересах Одеської міської ради задоволено.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради земельну ділянку площею 0, 1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :45:005:0042. Визнано незаконним та скасовано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, виданий ОСОБА_1 07 квітня 2009 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2016 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2015 року і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову прокурора.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 березня 2018 року задоволено касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах Одеської міської ради,скасовано рішення Апеляційного суду Одеської області

від 30 листопада 2016 року і залишено в силі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2015 року.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки в описовій частині постанови Верховного Суду від 07 березня 2018 року, зокрема щодо адреси розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 » зазначити «№ 28/30-Б».

Вивчивши матеріали справи, доводи заяви, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про виправлення описки не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень (частина друга статті 269 ЦПК України).

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

В описовій частині постанови Верховного Суду від 07 березня 2018 року зазначено: «Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 4 грудня 2007 року за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га, розташовану в АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.»

Таким чином, у описовій частині постанови від 07 березня 2018 року суд не допустив описку, про яку стверджує заявник, оскільки зазначаючи вказану адресу місця розташування земельної ділянки, колегія суддів процитувала рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2007 року у справі № 2-1491-1/07. У цьому судовому рішенні в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах адреса спірної земельної ділянки зазначена саме так: « АДРЕСА_1 » (а.с. 5-16 т.1).

Отже, під час письмово-вербального викладу постанови від 07 березня 2018 року суд не припускався механічної (випадкової) граматичної помилки у написанні адреси земельної ділянки та не допускав описок у зазначеному судовому рішенні. Зазначення іншої адреси місця розташування земельної ділянки призвело б до зміни змісту судового рішення, що є неприпустимим.

За таких обставин, відсутні правові підстави, передбачені статтею 269 ЦПК України, для задоволення заяви ОСОБА_1 та виправлення описки у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року.

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта