Ухвала

23 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 757/71829/17-ц

провадження № 61-14863ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління активами «Прімоколект - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління активами «Прімоколект - Капітал» (далі - ТОВ «Компанія управління активами «Прімоколект - Капітал») задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія управління активами «Прімоколект - Капітал»заборгованість за кредитним договором у розмірі 61 420,30 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія управління активами «Прімоколект - Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 881,38 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 у якій заявник просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від

16 вересня 2020 року та закрити провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення підлягає касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема суд апеляційної інстанції не врахував правових висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 щодо неправомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, та, що має виняткове значення для заявника, оскільки він є інвалідом другої групи та отримує незначну пенсію з якої безпідставно списуються кошти на погашення заборгованості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у даній справі становить 61 240,30 грн та станом на 01 січня

2020 року не перевищує старозмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00*100=210 200,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Перевіряючи доводи касаційної скарги про те, що справа має виняткове значення для заявника, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про відкриття касаційного провадження у малозначній справі на підстав підпункту «в» частини третьої статті 389 ЦПК України.

Однак, наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема щодо неврахування апеляційним судом правових висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі

№ 444/9519/12 щодо неправомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування,а тому, не дивлячись на те, що ціна позову у справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскаржуване у ній судове рішення підлягає перегляду в касаційному порядку на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду) та підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики).

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 16 серпня 2020 року до закінчення касаційного перегляду справи.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів для зупинення виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління активами «Прімоколект - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року.

Витребувати з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 757/71829/17-ц.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 листопада 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак