Постанова

Іменем України

27 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 200/17474/18

провадження № 61-8712св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач-1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

відповідач-2 - державний реєстратор Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області,

треті особи: акціонерне товариство «Дельта банк», Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра МУЮ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Лаченкової О. В., Варенко О. П., Городничої В. С. від 10 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»), державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: акціонерне товариство «Дельта банк» в особі фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра МУЮ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та записів в Реєстрі права власності на нерухоме майно.

29 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,2 кв. м та квартиру АДРЕСА_2 .

Заява обґрунтована тим, що позовні вимоги про визнання протиправними рішень державного реєстратора та визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир направлені на захист права власності позивача на спірні квартири, як єдиного його житла, тому продаж квартири може унеможливити ефективний захист та можливість поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. Крім того, незабезпечення позову призведе до порушень прав покупця у позивача квартири, оскільки квартира у подальшому може бути витребувана її власником, у зв`язку з цим необхідно вжити заходів забезпечення позову.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ухвала від 12 листопада 2018 року, якою було відмовлено заявнику у забезпеченні позову, останнім не оскаржувалася в апеляційному порядку, будь-яких інших законних підстав для вжиття заходів забезпечення позову за вказаний період судом не виявлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2018 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки, в разі задоволення позову, наслідком скасування рішення про державну реєстрацію та визнання договорів купівлі-продажу недійсними буде поновлення становища, що мало місце до порушення, тобто повернення відомостей про належність квартири позивачу, застосування обмеження у праві розпоряджатись (тобто накладення арешту) відповідача до вирішення справи може усунути можливі ускладнення щодо виконання такого рішення, дотримуючись розумного балансу між інтересами позивача та відповідача.

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У травні 2019 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить зазначену постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суду апеляційної інстанції не врахував, що станом на дату подання позивачем повторної заяви про забезпечення позову (29 листопада 2018 року) власник спірних квартир ОСОБА_2 ще не був залучений до участі у справі в якості відповідача, тому до його майна не можуть бути застосовані заходи забезпечення позову. Твердження позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду є необґрунтованим і недоведеним у контексті спірних правовідносин. В оскаржуваній постанові не зазначено ані доказів, ані обставин, з якими суд апеляційної інстанції пов`язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову та відповідні посилання, чи обґрунтовані припущення про те, що вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У червня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги та законність і обґрунтованість прийнятої у справі постанови суду апеляційної інстанції, позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 200/17474/18 з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Установлено, що предметом даного позову є скасування запису № 23565638 від 24 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів рухомого майна, стосовно об`єкту: квартири АДРЕСА_1 та запису № 23565740 від 24 листопада 2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, стосовно об`єкту: квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого право власності на вказані квартири було зареєстровано державним реєстратором за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Згідно з інформаційними довідками № № 143687476, 143693544 від 01 листопада 2018 року - 17 липня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені записи № № 2708192, 27081101, зроблені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н. І. на підставі договорів купівлі-продажу від 17 липня 2018 року, відповідно до яких право власності на спірні квартири були зареєстровані за ОСОБА_2 .

Приймаючи постанову про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції установив, що між сторонами існує спір щодо захисту права власності ОСОБА_1 на спірні квартири, здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, та дійшов обґрунтованого висновку щодо застосування заходу забезпечення позову.

В постанові суду апеляційної інстанції, згідно вимог процесуального закону, наведені відповідні мотиви. Вид забезпечення позову, який застосував апеляційний суд, є співмірним заявленим позовним вимогам.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Оскільки оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев