КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

Розглянули у порядку письмового провадження в приміщені Київського апеляційного суду

Цивільну справу за апеляційними скаргами

представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" та ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхов компанія "Провідна"

про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат та 3% річних за невчасну виплату матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат та 3% річних за невчасну виплату матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Стягнуто з ПрАТ "СК "Провідна" на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 99 500 грн., пеню в розмірі 20 118, 08 грн., збитки від інфляції в розмірі 6 203 грн., 3% річних в розмірі 1693 грн. та судовий збір 1 654 грн.

В задоволені іншої частини вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ "СК "Провідна" просить оскаржуване рішення скасувати та у задоволенні позовних вимог до ПрАТ "СК "Провідна" відмовити, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Також представник ПрАТ "СК "Провідна" просить стягнути з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за період з 29 січня 2019 року по 31 травня 2019 року та витрат на проведення експертизи з ПрАТ "СК "Провідна" і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Сторони не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційні скарги представника ПрАТ "СК "Провідна" та ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 20 березня 2018року о 16.00 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «КІА» державний номер НОМЕР_1 , в м. Києві на трасі Ро 2, будучи неуважним до обстановки, на слизькій ділянці дороги, не впорався з керуванням, не врахувавши безпечної швидкості, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , обидва ТЗ отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Відповідно до адміністративного протоколу, складеного співробітниками Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України від 20 березня 2018 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія, ОСОБА_2 , який порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ "СК "Провідна", згідно Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено, що ДТП сталася з його вини та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

21 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ "СК "Провідна" з яким він уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 8).

Працівники ПрАТ "СК "Провідна" 21 березня 2018 року отримали зазначене вище повідомлення, однак всупереч вимогам ст. 34.2 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не направили свого представника на огляд пошкодженого автомобіля "Шкода", д.н. НОМЕР_2 (а.с. 6-7).

Виконуючи вимоги ст. 33-1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" сприяння страховику та МТСБУ у розслідуванні причин та обставин ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування" - 21 березня 2018 року ОСОБА_1 написав до ПрАТ "СК "ПЕРША" письмове повідомлення про ДТП і надав його до страхової компанії разом із необхідними документами.

21 березня 2018 року ОСОБА_2 написав письмове повідомлення про ДТП (з записом в ньому про місцезнаходження свого пошкодженого ТЗ, свій контактний телефон і свою адресу, а також надав дані другого учасника ДТП: ОСОБА_3 , його адресу, номер мобільного телефону та марку і номер автомобіля потерпілого) та надав його разом з необхідними документами до ПрА Т «СК «Провідна».

Оскільки, ПрАТ "СК "Провідна" не направила свого представника до місця знаходження пошкодженого автомобіля, ОСОБА_1 04 квітня 2018 року, згідно умов ст. 34.3 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за власні кошти замовив експертизу.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02/04 від 30 квітня 2018, складеного судовим експертом Новоселецьким В.А. вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Sкоdа Окtаvіа А5, д.н. НОМЕР_2 складає 102 723 грн. 01 коп. Вартість витрат за проведення експертизи становить 3000 грн.

06 квітня 2018 року ОСОБА_1 на вимогу ст. 35.1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" написав заяву на виплату грошових коштів та надав її до ПрАТ "СК "Провідна" зі всіма документами, згідно Закону.

Позивач із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся до страхового товариства 06 квітня 2018 року, таким чином, останнім днем для виплати суми страхового відшкодування було 05 липня 2018 року, однак, до часу звернення позивача до суду із відповідною позовною заявою виплату здійснено не було.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив із того, що ПрАТ "СК "Провідна" не надало доказів на підтвердження неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання, що є беззаперечною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у разі невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування своїх обов`язків, визначених ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частинні стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано доказів того, що страховик ухилився від направлення свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розмір збитків.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 34.1 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно ст. 33. 3 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 замовив за власні кошти експертизу пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, оскільки представник страхової компанії протягом десяти днів після одержання страховиком повідомлення про ДТП не прибув до місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу.

У зв`язку із зазначеними, ОСОБА_1 у позовній заяви заявляв вимогу про стягнення із відповідача кошти у розмірі 3000 грн., які він витратив на проведення експертизи.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що ПрАТ "СК "Провідна" отримала письмові повідомлення від ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (водія/брата позивача) та від ОСОБА_2 , щодо дати та часу огляду пошкодженого транспортного засобу.

Також судом встановлено, що доказів направлення телеграми до позовної заяви ОСОБА_1 надано не було. А надана позивачем до суду копія повідомлення телеграфом не підтверджує повідомлення страховика про дату та час огляду, оскільки дане повідомлення не містить доказу того, що воно було направлене відповідачу чи ним отримане.

Отже, враховуючи зазначене, та те, що позивач не надав належних доказів того, що відповідач порушив свої зобов`язання та ухилився від здійснення огляду пошкодженого транспортного засобу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно відмови у задоволені позову відповідача в частині стягнення коштів у розмірі 3000 грн., які він витратив на проведення експертизи.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (пункт 37.1.3 статті 37 Закону 1961-IV).

Обов`язок повідомлення страховика покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Цей обов`язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП і запобігти необґрунтованим виплатам.

Потерпілий, в силу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем було доведено факт настання ДТП, причини та обставини її настання, а також наявність шкоди, оскільки з матеріалів справи вбачається, що отримавши довідку про настання дорожньо-транспортної пригоди, постанови суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, експертного автотоварознавчого дослідження разом з актом огляду, фото та додатками, ПрАТ "СК "Провідна" не вчинила жодних дій направлених на встановлення розміру шкоди.

Також, відповідачем не було надано доказів на підтвердження неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання, що є беззаперечною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у разі невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, які визначено ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а отже, заподіяна ОСОБА_1 шкода має бути відшкодована страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП.

Крім того, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи зазначене, ПрАТ "СК "Провідна", заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема в частині розміру шкоди, повинна довести факт відсутності завданої позивачу шкоди або наявність шкоди в іншому розмірі.

Однак, як вірно встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідач не спростував належними та допустимими доказами висновок експертного дослідження автотоварознавця про визначення вартості матеріального збитку, зокрема страхова компанія не скористалась своїм правом та не заявила клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, не надала належних та допустимих доказів, які б спростували докази позивача, а отже, у належний спосіб не довела, що розмір страхового відшкодування, який просить стягнути ОСОБА_1 визначений ним неправильно.

Отже, таким чином, визначаючи розмір відшкодування шкоди, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги експертне автотоварознавче дослідження №02/04 від 30 квітня 2018 року як доказу розміру шкоди, завданої позивачу.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просив стягнути із відповідача на свою користь суму матеріального збитку у розмірі 102 723, 01 грн., вказаний розмір збитку також підтверджується автотоварознавчим дослідженням №02/04 від 30 квітня 2018 року.

Відповідно до п. 9.1. ст. 9 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п.9.4 ст.9 Закону, страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору із зазначенням в договорі страхування.

Відповідно до п.1 ст.12 Закону, страхове відшкодування, визначене відповідно до законодавства зменшується на суму франшизи. Таким чином, розмір виплати страхового відшкодування становить 99 500 грн.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «Провідна» у зв`язку із настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов`язане відшкодувати позивачу оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його майну в розмірі 99 500 грн.

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, стосовно наявності підстав для стягнення із відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 99 500 грн.

Також, звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 просив стягнути із відповідача на свою користь пеню, інфляційні втрати та 3% річних за невчасну виплату ПрАТ "СК "Провідна" суми страхового відшкодування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ "СК "Провідна" із заявою про виплату страхового відшкодування 06 квітня 2018 року.

Останнім днем для виплати суми страхового відшкодування було 05 липня 2018 року, однак, виплату так і не було здійснено.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови Пленуму №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (ст. 992 ЦК України).

Отже, враховуючи зазначене, ПрАТ "СК "Провідна" як боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, однак проведений ним розрахунок не можна вважати вірним з тих підстав, що прострочення виконання страховиком свого зобов`язання у період часу з 22 квітня 2018 року не мало місця. Крім того, позивачем неправильно визначено розмір страхового відшкодування.

У даному випадку період прострочення виконання зобов`язання розпочався з 05 липня 2018 року, у зв`язку з тим, що 06 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування і з того часу в силу положень п.36.2 ст.36 Закону, рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування страховик повинен прийняти протягом 90 днів з моменту подачі заяви про виплату страхового відшкодування.

Враховуючи, що заява про виплату страхового відшкодування була подана позивачем 06 квітня 2018 року, розрахунок штрафних санкцій слід починати з 05 липня 2018 року по 28 січня 2019 року, що становить 207 днів.

Отже, вимога позивача в частині стягнення збитків від інфляції та 3% річних підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 203 грн. - збитків від інфляції та 1 693 грн. - 3% річних.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування 99 500 грн., інфляційне збільшення суми боргу 6 203 грн. та 3% річних в сумі 1 693 грн.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Отже, оскільки 06 квітня 2018 року позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Провідна» та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування до 04 липня 2018 року, а отже з 05 липня 2018 року має нараховуватись пеня.

Враховуючи те, що позивач розраховуючи розмір пені виходив із суми страхового відшкодування 102 500 грн. та визначив спірний період з 22 квітня 2018 року, суд першої інстанції правильно визначив, що розрахунок пені за прострочення виплати страхового відшкодування слід розраховувати з суми невиплаченого страхового відшкодування саме у розмірі 99 500 грн. починаючи з 05 липня 2018 року.

З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що пеня за прострочення виконання зобов`язання (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) складає 40 230, 55 грн.

Отже, враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 20 118, 08 грн.

Таким чином, беручи до уваги зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384, ч.1 ст.369 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді :