Справа № 766/7231/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

19.07.2016 року ПАТ «Енергобанк» звернулося до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11.09.2012 року між ПАТ «Енергобанк» укладено договір №04-000974-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA та ОСОБА_1 16.10.2013 року між Банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 1 до договору про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA за умовами якої розмір кредитного ліміту складав 55 000,00 грн. Умовами договору встановлено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах. У відповідності до тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA» позичальнику було встановлено: відсоткова ставка 35% річних; розмір щомісячного мінімального платежу 5% від боргових зобов`язань, але не менше 50 грн., штраф за виникнення простроченої заборгованості 50 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості, штраф за користування пере лімітом (несанкціонований овердрафт) 0,2% в день від суми пере ліміту. Банк виконував взяті на себе зобов`язання належним чином, протягом дії договору надавав відповідачу кредитні кошти, проте в порушення умов договору відповідач не повернув суму кредиту, проценти та штрафні санкції. Станом на 15.06.2016 року загальна сума заборгованості становить 119 088,56 грн., з яких: заборгованість за кредитом 50 780,79 грн., заборгованість за нарахованими процентами 24 362,78 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 41 544,99 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 2 400,00 грн. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості по кредиту та відшкодувати судові витрати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.09.2018 року було замінено позивача на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Херсонського міського суду херсонської області 19.09.2018 року задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Замінено позивача Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься відзив відповідача, в якому остання позовні вимоги визнала частково, не заперечувала факт укладення 11.09.2012 договору №04-000974-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA таа 16.10.2013 року додаткової угоди № 1 до договору про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA за умовами якої розмір кредитного ліміту складав 55 000,00 грн. Пунктом 2.6. кредитного договору, встановлено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору, тобто строк дії картки скінчився 16.10.2014 року. Враховуючи положення ст.ст. 256-258 ЦПК України, просила суд застосувати до вимог банку позовну давність.

Враховуючи подані заяви та належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.09.2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено договір №04-000974-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA.

В подальшому, 16.10.2013 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду №1 до договору про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA за умовами якої розмір кредитного ліміту складав 55 000,00 грн..

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

П.4.3.3 кредитного договору визначено, що після надання банком кредиту для здійснення платіжних операцій чи сплати винагород банку держатель вважається таким, що отримав кредит у повному обсязі. Розмір наданого кредиту відображається у звіті-рахунку. Застереження. Кредит для здійснення платіжних операцій чи сплати винагород банку надається незалежно від наявності на картковому рахунку власних коштів держателя або наявності невичерпаного кредитного ліміту.

Вимога позивача від 14.04.2016 року про дострокове повернення кредиту відповідач ОСОБА_1 залишила поза увагою.

Згідно наданого рахунку (а.с. 13-17), такий проведено за період з 11.09.2012року по 14.06.2016 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснювала операції за рахунком з 18.09.2012 року, термін дії картки до 16.10.2014 року, однак після цього часу ( а.с.16-17) продовжувала користуватися карткою, останнє зарахування коштів на картку нею було здійснено 26.02.2015 року в сумі 2 700 грн. ( а.с.17)

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

П.3.3.1 договору кредиту сторони погодили, що держатель зобов`язаний вчасно та в повному обсязі погашати Банку суму боргових зобов`язань, але не менше суми мінімального платежу з урахуванням вимог п.5.4.1. цього договору.

У підписаному сторонами договорі 11.09.2012 року сторони погодили, що у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафу держатель зобов`язаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі передбаченому тарифами ( п.6.2 договору)

П.4.4.1 кредитного договору передбачено, що в результаті здійснення держателем платіжних операцій проведених за допомогою картки та/або її реквізитів та в інших випадках передбачених цим договором та за умови повного використання держателем кредитного ліміту може виникнути Овердрафт, який є непрогнозованим по розміру та часу виникнення. Овердрафт може виникнути в результаті нарахованих процентів, комісій та інших платежів згідно тарифів банку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість позичальника ОСОБА_1 за договором від 11.09.2012 року станом на 15.06.2016 року становить 119 088,56 грн., з якої: заборгованість за кредитом 50 780,79 грн., заборгованість за нарахованими процентами 24 362,78 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 41 544,99 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 2 400,00 грн..

Представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності. Вважають, що строк позовної давності пропущено позивачем, оскільки строк дії картки закінчився 16.10.2014 року, а відповідно до п.2.6договору проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, тому позивач має право на отримання відсотків визначених на рівні облікової ставки НБУ.

Вирішуючи питання про застосування строків позовної давності судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як роз`яснено у постанові Верховного суду від 01.03.2019 року справа № 490/3240/16-ц, якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між сторонами укладений кредитний договір у формі відновлювальна кредитна лінія, яка не передбачає певного графіку погашень, так як розмір наданого або погашеного кредиту є непрогнозанованим, договором передбачено лише щомісячний мінімальний платіж. Таким чином, умовами кредитного договору не установлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами.

Відповідно до розрахунку виданого/погашеного кредиту за період з 11.09.2012 року по 14.06.2016 рік ( а.с.13-17), вбачається, що 18.09.2012 року - дата першого видачу кредиту, остання дата видачі коштів відповідачу - 30.01.2015 року, загальна сума отриманих коштів по договору становить 120 198,85 грн., сума повернутих коштів за договором 69418,06 грн., відповідно заборгованість за тілом кредиту становить 50 780,79 грн.

П.2.6 кредитного договору сторонами погоджено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах.

Як встановлено судом з розрахунку виданих відповідачу коштів, 30.01.2015 року в рамках кредитної лінії ним було востаннє отримано кошти, останнє повернення коштів ним було зроблено 26.02.2015 року, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що відповідач заявляв про припинення строку дії кредитної лінії. Отримання ним коштів до 30.01.2015 року свідчить про те, що він погодився на продовження дії кредитної лінії. Оскільки жодних доказів того, що відповідач не погоджувався на продовження строку дії кредитної лінії і звертався до банку про припинення дії договору не надано, а банк також незважаючи на наявність певної частини заборгованості не припиняв дію кредитної лінії і видавав кошти відповідачу, тому суд робить висновок, що термін дії кредитної лінії було продовжено за згодою сторін.

Судом встановлено, що з 18.09.2012 року до 30.01.2015 року позичальник користувався коштами кредитної лінії, 26.02.2015 року здійснив останнє повернення коштів, а позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором 18.07.2016 року (а.с. 43), тобто до спливу трьохрічного терміну з дня припинення проведення останнього платежу.

Оскільки відповідачем ОСОБА_1 фактично отримані кошти в розмірі 50 780,79 грн., використані кошти кредитної лінії в добровільному порядку відповідачем банку не повернуто, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 50 780,79 грн., а також нарахованих процентів за договором в сумі 24 362,78 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 41 544,99 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 2 400,00 грн., суд в задоволенні таких відмовляє з огляду на наступне.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Оскільки позивач звернувся з позовом до суду 18.07.2016 року, що підтверджується відбитком штемпелю на конверті (а.с.43), 26.02.2015 року відповідачем було здійснено останнє повернення коштів, тому вимоги про стягнення штрафів заявлені поза межами річного строку позовної давності.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що складає 1 127,17 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 512, 514, 526, 611, 615, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДР 38750239, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8) заборгованість за кредитним договором № 04-000974-01 від 11.09.2012 року, в розмірі 75 143,57 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 50 780,79 грн., заборгованості за процентами 24 362,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДР 38750239, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8) судові витрати в розмірі 1 127,17 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В.Прохоренко