Єдиний унікальний номер №243/5044/20
Номер провадження №2/243/1750/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

«26» жовтня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі - Прилуцької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 за участю третьої особи - Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради про визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 31 серпня 2013 року по 02 серпня 2018 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з матір`ю, але фактично мешкає з ним за адресою: АДРЕСА_2 . Він одноособово здійснює опіку над дитиною - доглядає, утримує, переймається її здоров`ям. Мати дитини зловживає алкогольними напоями, дитина ходить голодною та брудною. Дитина хоче мешкати з ним, він має для цього всі умови - працевлаштований, не має шкідливих звичок, має з дитиною психологічний контакт, прихильність один до одного. Він не збирається чинити ніяких перешкод у спілкуванні матері з дитиною, та готовий сприяти тому, щоб дитина не була позбавлена спілкування з матір`ю. У зв`язку з наведеним, просить суд визначити місцем проживання дочки разом із ним, оскільки фактично він займається її вихованням та забезпеченням всім необхідним.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 , яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 25 травня 2020 року не з`явилися, ОСОБА_4 надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності. Позов задовольнити в повному обсязі на підставі доводів зазначених у позовній заяві. Проти винесення судом заочного рішення суду не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, була повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судових повісток та особисто під підпис, до суду не з`явилася, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, начальник служби у справах дітей Соколова О.С., у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення просила врахувати висновок Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у донецькій області серії НОМЕР_1 від 14 лютого 2014 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками у свідоцтві зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2013 року по 02 серпня 2018 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб та копії рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про розірвання шлюбу (а.с.10-11).

Як вбачається з довідки виданої начальником «Лиманського моторвагонного депо» № 350 від 26 травня 2020 року ОСОБА_1 , з 31 серпня 2017 року працює в структурному підрозділі «Лиманське моторвагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» на посаді помічник машиніста електропоїзда у відділі цех експлуатації з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.12).

З характеристики виданої начальником «Лиманського моторвагонного депо», вбачається, що ОСОБА_1 за час роботи в депо показав себе як дисциплінований, сумлінний і відповідальний працівник. Постійно підвищує свій технічний рівень, навчається у вищому навчальному закладі, серед колективу користується повагою, порушень трудової дисципліни не допускає (а.с.13).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 за період з червня 2019 року по травень 2020 року отримав дохід у розмірі 198 001,03 грн (а.с.14).

З відповіді на адвокатський запит завідувача КЗ ДНЗ № 20 від 27 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дошкільний навчальний заклад з 10 серпня 2018 року по теперішній час. Дитину до садочка приводили обидва батьки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та іноді бабуся. Зазвичай відвідує батьківські збори, святкові ранки та приймає участь у суспільному житті садочка мати дитини ОСОБА_2 , останній рік долучився батько ОСОБА_1 . Квитанції про сплату за харчування видавалися на руки матері дитини - ОСОБА_2 , один раз видавались батьку - ОСОБА_1 . ОСОБА_2 зарекомендувала себе як відповідальна, турботлива матір, дитина завжди мала охайний та доглянутий вигляд. Випадків, коли ОСОБА_2 була помічена в стані алкогольного сп`яніння зафіксовано не було (а.с.15).

Як вбачається з відповіді на запит директор КНП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Слов`янська» № 01-27/62 від 29 травня 2020 року повідомив, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спостерігається в амбулаторії № 4, декларація складена з лікарем ОСОБА_5 , підписана матір`ю дитини. Дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою дівчинки немає. На телефонні дзвінки матір не відповідає, медична документація в амбулаторії відсутня, інформацію щодо того хто з батьків викликав лікаря, хто приводив на вакцинацію та профілактичні огляди не вбачається можливим. При відвідуванні медичною сестрою адреси: АДРЕСА_2 дитина знаходилася з бабусею ОСОБА_6 , матір`ю батька ОСОБА_1 , який з її слів був на роботі, дитина здорова, охайна. ОСОБА_6 обіцяла привести дівчинку в амбулаторію, щоб зробити щеплення проти кору та оформити документи у школу (а.с.16).

Відповідно до акту про фактичне проживання виданого керівником комітету «Лимани» 28 травня 2020 року, ОСОБА_1 прописаний за адресою: АДРЕСА_2 . З травня 2020 року разом з ним мешкає донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько здійснює догляд за дитиною. Сусіди матір дитини з 2014 року за вказаною адресою не бачили (а.с.17).

З довідки № 72782 від 02 червня 2020 року, виданої Слов`янською міською радою, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.18).

Відповідно до наданих Службою у справах дітей Слов`янської міської ради актів обстеження умов проживання від 02 липня 2020 року та 09 липня 2020 року, спеціалісти служби у справах дітей виїжджали двічі за місцем мешкання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Попередньо домовившись з ОСОБА_2 про час для обстеження умов проживання, але в день перевірки на зв`язок остання не виходила та двері не відчиняла (а.с.36,37).

З акту обстеження умов проживання від 02 липня 2020 року комісією Служби у справах дітей було обстежено умови проживання ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Було встановлено, що житловий будинок, складається з п`яти спальних кімнат, вітальні, кухні, має газове опалення, централізоване водопостачання, санітарно - гігієнічний стан задовільний. Усі кімнати оснащено необхідними меблями та побутовою технікою. Для дитини в будинку виділено окрему кімнату, має взуття, одяг, речі індивідуального використання, іграшки, розвиваючі книжки. У будинку мешкають також бабуся та дідусь дитини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У дитини доброзичливі відносини з батьком, бабусею та дідусем (а.с.38)

Згідно Висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської ради №29/01-1593 від 07 серпня 2020 року, встановлено, що малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з батьком - ОСОБА_1 , який займається їх вихованням та утриманням, захищає права та інтереси дитини. Мати дівчинки ОСОБА_2 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Обстежити умови проживання ОСОБА_2 не вдалося, в день перевірки ОСОБА_2 на телефонні дзвінки не відповідає, двері не відчинила. Були обстежені умови проживання батька дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 29 липня 2020 року до уваги приймалися факти самоухилення від виконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_2 , яка не займається вихованням та утриманням дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи вищевикладене, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 29 липня 2020 року, орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає, що доцільно задовольнити позовну заяву громадянина ОСОБА_1 , та доцільно визначити місця проживання дитини з батьком - ОСОБА_1 (а.с. 35).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.01.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 11 Закону України Про охорону дитинства наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення статей 3, 9 та 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України Про охорону дитинства, слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Згідно ст. 157 СК України той, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст.141 СК України: мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.154 СК України: батьки мають право звернутися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організації за захистом прав та інтересів дитини.

За змістом ч.2 ст.160 СК України: місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, а ч.1 ст.161 СК України регламентовано, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишається дитина, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітньої дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою. Велике значення мають не матеріальні обставини, а почуття і емоції батьків і дітей.

Судом встановлено, що з травня 2020 року малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 . Матеріалами справи підтверджується, що батьком створено всі належні умови для проживання доньки. При цьому, судом також не встановлено обставин, які можуть перешкоджати проживанню дитини з батьком.

Таким чином, зважаючи на те, що дитина останні пів року проживає з батьком, де створені всі належні умови для її проживання та виховання, виходячи в першу чергу з інтересів дитини - суд приходить до висновку, що слід визначити місце проживання дитини разом з батьком.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 840, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 161 Сімейного Кодексу України 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП не встановлено, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 18.06.2020 № 731-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Повний текст рішення виготовлено 30 жовтня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна