Справа № 502/1227/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Савченко А.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про

визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської радита просив суд встановити факт проживання за однією адресою, факт належності та визнати право власності на спадщину за ним. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 , який на день смерті зареєстрований та проживав за місцем проживання був АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилося спадкове майно, яке складається: з земельної ділянки площею 2,8299 га, яка розташована на території Кілійської міської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі свідоцтва про народження, актовий запис №152 від 06 травня 1986 року є сином ОСОБА_3 , 1964 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач, ОСОБА_2 в порядку ст.1261 ЦК України є спадкоємцем, за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за місцем проживання АДРЕСА_2 , але на день смерті проживав разом із своїм батьком ОСОБА_3 , 1964 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Здійснював похорон, та обробляв прилеглу земельну ділянку до його будинку. Земельна ділянка площею 2,8299 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, належна спадкодавцю, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №296020, виданого 13 червня 2005 року Кілійською районною державною адміністрацією, кадастровий номер :01:002:0289. Акт зареєстрований Кілійською районною державною адміністрацією та Кілійским відділом земельних ресурсів в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32. Вказаний державний акт при житті спадкодавця було втрачено, таким чином правовстановлюючий документ, відсутній. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М., позивачу було надано роз`яснення за №63/01-16 від 07 липня 2020 року, у якому приватний нотаріус роз`яснив, щодо не прийняття спадщини позивача, ОСОБА_2 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та відсутності правовстановлюючого документу, тобто державного акту на про власності на земельну ділянку, відповідно до чого рекомендувала звернутись до суду. Інших спадкоємців, в тому числі за заповітом, та осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. На даний час у позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті спадкодавця. Однак із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, позивач змушений звернутись до суду, за захистом свої прав.

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13.09.2016 р. Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, запис акта про народження № 152 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 08.07.2008 р., Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 142, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Факт проживання ОСОБА_3 , 1964 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено актом депутата Чакир В.І від 28.07.2020 року.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296020 від 13.06.2005 р., виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 22 листопада 2004 р. № 699 вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,83 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, :01:0020289.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 020 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,8299 гектарів розташованої на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, :01:002:0289.

Як вбачається з інформаційного листа від 07.07.2020 р. № 63/01-16, приватний нотаріус Богачова Н.М. на підставі звернення ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини, роз`яснила, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 62072053 від 15.10.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно ОСОБА_3 , відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 62072061 від 15.10.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно ОСОБА_3 , відсутня.

Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту встановлення факт проживання позивача, ОСОБА_2 , 1986 року народження, та спадкодавця, ОСОБА_3 , 1964 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та встановлення факту належності земельної ділянки площею 2,8299 га, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0289 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні юридичні факти, задовольняє зазначені вимоги.

Стосовно визнання права власності на земельні ділянки за ОСОБА_2 , суд виходить з наступного:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадщину - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 , 1986 року народження, та ОСОБА_3 , 1964 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт належності земельної ділянки площею 2,8299 га, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0289 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 2,8299 га, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0289, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников