Справа № 750/9652/20
Провадження № 2-з/750/83/20
У Х В А Л А

29 жовтня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді - Рахманкулової І.П., розглянувши заяву Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Укрсиббанк» пред`явило до Деснянського районного суду м. Чернігова позовну заяву до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Одночасно з поданням позову, представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 13448059, що належить на праві власності відповідачу.

Заява обґрунтована тим, що 21 травня 2007 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк та ОСОБА_3 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до умов Кредитного договору, банк надав ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в розмірі 61 500,00 швейцарських франків. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 21 травня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки 30305Z98 від 31 жовтня 2007 року, відповідно до умов якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно - квартиру, загальною площею 44,2 кв.м. і житловою 27,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 16.10.2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Скрипкою О.О. за реєстровим №2187.

Заборгованість ОСОБА_3 по кредитному договору на час пред`явлення позову до суду становить 71914,20 швейцарських франків.

Заявник зазначає, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №221370431 від 25.08.2020 вбачається, що записи обтяження іпотекою та заборона відчуження вказаного нерухомого майна були вилучені і квартира 19.02.2008 була відчужена на користь ОСОБА_1 .

З метою недопущення порушення прав іпотекодержателя, АТ «Укрсиббанк» просить суд вжити заходів забезпечення позову, накласти арешт на спірну квартиру.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.

З точки зору Закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб , забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, позивачем не надано будь-яких доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або поновлення його порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Крім того, із автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що ПАТ «Укрсиббанк» вже звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 та звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки 30305Z98 від 31 жовтня 2007 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2014 у справі №750/11273/13-ц, яке змінено рішенням апеляційного суду, позовні вимоги банку було задоволено частково, стягнуто з боржника та поручителів заборгованість по кредитному договору, а в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Суд в цій частині мотивував своє рішення тим, що вимога позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 44,2 кв.м. і житловою 27,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", що виникли на підставі Кредитного договору №0 від 21 травня 2007 року в розмірі 33 508 швейцарських франків 96 сантимів, що за курсом НБУ станом на 28.10.2013 року становить 298 833,16 гривні 16 копійок, задоволенню не підлягає, оскільки спірна квартира, яка розташована в АДРЕСА_2 , була відчужена на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2008 року ОСОБА_1 на підставі повідомлення позивача про повне виконання зобов`язань по кредитному договору від 21.05.2007 року в забезпечення якого був укладений іпотечний договір та одночасно просили вилучити з Єдиного реєстру заборон обтяжень об`єктів реєстраційний запис за реєстраційним номером 5941892 на об`єкт обтяження: квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 .

Тобто, квартира АДРЕСА_4 року перебуває у власності ОСОБА_1 (договір купівлі продажу був укладений на підставі повідомлення позивача про повне виконання зобов`язань по кредитному договору від 21.05.2007 року) і доказів на підтвердження того, що власник має намір її відчужити не надано, а тому з врахуванням всіх викладених вище обставин, заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки -відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова