621/62/20
У Х В А Л А

іменем України

29 жовтня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бібіка О.В.

з участю секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Зміївська районна державна адміністрація, Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій просить замінити сторону стягувача Зміївську районну державну адміністрацію Харківської області, як орган опіки і піклування на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у справі №621/62/20 за позовом Зміївської районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

На обгрунтування заяви вказала, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2020 року по справі №621/62/20 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, які перераховувати на депозитні рахунки Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Під час звернення до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) стосовно прийняття до виконання виконавчого листа про стягнення аліментів №621/62/20 від 20.01.2020 виданого Зміївським районним судом Харківської області Зміївським ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відновлено у відкритті виконавчого провадження на підставі невідповідності вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», де не зазначено сторону стягувана у викрнавчому листі. Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області №292 від 25 вересня 2020 року призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_4 . Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області №293 від 25 вересня 2020 року призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_3 . Таким чином, на теперішній час ОСОБА_1 є законним опікуном малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Аліменти з ОСОБА_2 стягуються на користь малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте фактично малолітні діти не взмозі використовувати належні їм грошові кошти для свого утримання.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, що відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і докази, надані на підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява, дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2020 року по справі №621/62/20 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, які перераховувати на депозитні рахунки Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 38-41)

Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області №89 від 03 квітня 2020 року малолітній дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 61)

Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області №90 від 03 квітня 2020 року малолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 62).

Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області №292 від 25 вересня 2020 року призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_4 (а.с. 61).

Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області №293 від 25 вересня 2020 року призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_3 (а.с. 62)

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно частин 1, 2, 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно частини 1 статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, а також у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19), від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц (провадження № 61-29966св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

За таких обставин, звернення ОСОБА_1 із заявою про надання їй статусу стягувача відповідає статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 2/581/10, провадження № 61-1454св19.

Керуючись ст. ст. 433, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Зміївська районна державна адміністрація, Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Замінити сторону стягувача Зміївську районну державну адміністрацію Харківської області, як орган опіки і піклування на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у справі №621/62/20 за позовом Зміївської районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 29.10.2020.

Суддя -