Справа № 161/6120/20
Провадження № 2/161/2185/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

з участю відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - Кухтея В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладена угода про надання особистого кредиту № 500821169 про надання кредиту на суму 101592 грн. 75 коп.

Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Станом на 05.03.2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 114 544 грн. 61 коп.

Просить суд, стягнути з відповідача в користь АТ «Альфа-Банк» кредитну заборгованість в розмірі 114 544 грн. 61 коп., а також понесені судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали частково.

Заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали угоду про надання особистого кредиту № 500821169, відповідно до умов вищезазначеного договору позивач зобов?язувався надати ОСОБА_1 кредит в розмірі 101 592 грн. 75 коп.

Станом на 05.03.2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 114 544 грн. 61 коп., що складається з: строкової заборгованості 96 829 грн. 85 коп., простроченої заборгованості 4762 грн. 90 коп., строкової заборгованості по нарахованих відсотках та комісії 1946 грн. 57 коп., простроченої заборгованості по нарахованих процентах та комісії 8005 грн. 29 коп., штрафи 3000 грн. (а.с. 10), що стверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами: графіком повернення кредиту (а.с. 8), анкетою-заявою (а.с.9), довідкою-розрахунком (а.с. 10).

Згідно ст .ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов?язаний виконати свій обов`язок.

У відповідності до ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання. У разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання.

Судом встановлено, що 04.09.2019 року між позивачем та відповідачем укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту №500821169.

Пунктом 5 оферти на укладання угоди про надання кредиту №500821169 передбачено, що всі відносини між позичальником та банком, що неврегульовані цією угодою, регулюються договором. Договір визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, додатково до тих, що вказані в Угоді.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем не надано самого договору.

Відповідно до ст. 642 ч.2 ЦК України особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З матеріалів справи не вбачається, що особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Як слідує з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що позивачем було перераховано кошти на рахунок № НОМЕР_1 , як передбачено п.3 оферти на укладання угоди про надання кредиту №500821169 від 04/09/2019 року.

Оскільки виписки про рух коштів на клієнтському рахунку чи будь-який розрахунковий документ про зарахування позивачем коштів відповідачці на виконання ч. 2 ст. 1068 ЦК України в відповідному розмірі до позовної заяви не додано, суд позбавлений можливості достеменно встановити достовірні фактичні дані передачі коштів у володіння відповідача на умовах кредитного договору згідно з ст. 1054 ЦК України.

Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 за кредитним договором кредитних коштів в обумовленому розмірі, будь-яких виписок про рух коштів по вищезазначено рахунку суду не надано, долучена до матеріалів справи довідка-рахунок заборгованості (а.с. 10) не є належним доказом, так як єдиним документом, який дозволяє дослідити склад заборгованості на різні дати відповідно до вимог НБУ є виписки по рахунках кредитної заборгованості, нарахованих відсотків і комісій, пені (або її розрахунок), у зв`язку із цим, вимоги позивача про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текс рішення суду виготовлено 23.10.2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська