КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Провадження №22-ц/824/6413/2020 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

13 квітня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Члена Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Говорухи Володимира Івановича про скасування ухвали Члена Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Говорухи В.І. від 19 березня 2019 року про залишення скарги без розгляду, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 29 листопада 2019 року, шляхом поштового відправлення, подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354, 356 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, не оплачена судовим збором та не відповідає формі та змісту, що визначені ст. 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано десятиденний строк для сплати судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп. у разі відсутності доказів на підставі яких ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору, надання доказів, що підтверджують факт отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної ухвали суду саме 25 листопада 2019 року та подання апеляційної скарги, оформленої у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України для суду та її копії у відповідності до кількості осіб, які беруть участь у справі.

На виконання вимог вказаної ухвали суду ОСОБА_1 надіслав на адресу суду заяву про виправлення недоліків вказаних в ухвалі суду апеляційної інстанції від 13 березня 2020 року та зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ухвал КААС від 02 листопада 2018 року, від 17 вересня 2018 року та на підставі ухвали КАС від 25 квітня 2019 року, стверджує, що копії вказаних ухвал, копію довідки з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби про відсутність доходів було подано до суду разом із заявою, а тому просить суд апеляційної інстанції звільнити його від сплати судового збору.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції доходить висновку про неможливість звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору з урахуванням такого.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вбачається, що вимога сплати збору цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland» ЄСПЛ указав на те, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору, про надання відстрочення чи розстрочення, національні суди повинні встановити реальний дохід (розмір заробітної плати, соціальних виплат, стипендії тощо) особи, чи наявне в неї рухоме та нерухоме майно, цінні папери, чи є в неї можливість розпоряджатися вказаним без значного погіршення власного фінансового стану.

З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підставі яких судом апеляційної інстанції може бути прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, твердження позивача про те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ухвал інших судів не є беззаперечним доказом неможливості сплати судового збору ОСОБА_1 на день звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки питання про звільнення особи від сплати судового збору вирішується судом у кожній окремій справі за наявності належних та допустимих доказів, якими підтверджується скрутне матеріальне становище особи, яка звернулася за захистом свого порушеного права.

Окрім того, ОСОБА_1 не були виконані вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 13 березня 2020 року щодо оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України та не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно, суду не було надано виправленої апеляційної скарги та її копії у відповідності до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, станом на 13 квітня 2020 року ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги, що були визначені судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог ухвали Київського апеляційного суду від 13 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За правилами ст.. 185 ЦПК України, якщо скаржник, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк усуне недоліки, то апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо ж скаржник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, то апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику у порядку, визначеному ст. 357 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 357 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 13 березня 2020 року, не сплатив судовий збір у визначеному судом розмірі, не надав суду доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору у визначеному розмірі та не надав суду апеляційної інстанції виправленої апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України та її копії для всіх осіб, що беруть участь у справі, то суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Члена Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Говорухи Володимира Івановича про скасування ухвали Члена Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Говорухи В.І. від 19 березня 2019 року про залишення скарги без розгляду, стягнення матеріальної та моральної шкоди повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб