_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3085/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кириковій О.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

Одеської міської ради

до ОСОБА_2

про визнання спадщини відумерлою

та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2020 року Одеська міська рада звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та визнання права власності, в якому просить суд: визнати спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що складається з квартири АДРЕСА_1 відумерлою, та визнати на неї право власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, а також відшкодувати судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 2102,00 грн..

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_3 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, після чого залишилась спадщина, яка складається з вказаного майна.

Також представник позивача зазначив, що з заявою про прийняття спадщини зверталась відповідачка, яка одночасно звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою (справа №947/29281/19). Однак, в подальшому вказану заяву ОСОБА_2 ухвалою суду від 11.03.2020 року було залишено без розгляду, яка скарженню не підлягала.

Отже, за наслідком спливу одного року, спадкоємці до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відсутні, у зв`язку з чим, на підставі ст. 1277 ЦК України, позивач звертається до суду з цим позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калінченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.07.2020 року, вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Тієї ж дати, Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою витребувано з Київської державної нотаріальної контори міста Одеси належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №1054/2019, заведеної до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання вказаної ухвали суду, 18.08.2020 року до суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №947/16974/20.

06.10.2020 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити.

Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, на запитання суду зазначила, що їх не визнає, що зафіксовано на аудіо записі судового засідання від 26.10.2020 року.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою та визнання права власності підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 січня 1971 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради депутатів трудящих було видано ордер №152 на ім`я ОСОБА_3 на надання права на вселення та проживання в квартирі АДРЕСА_2 .

14 січня 1994 року ОСОБА_3 видано розпорядження органу приватизації за №32921, відповідно до якого останній передано в приватну власність квартиру АДРЕСА_1 .

Відомості щодо реєстрації ОСОБА_3 права власності на вказану квартиру, відсутні.

В подальшому, за час життя, 13 червня 2017 року ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до якого здійснила розпорядження свої майном на випадок своєї смерті, а саме заповіла належну на праві власності квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Вказаний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шивиріною А.О., зареєстрований в реєстрі за №474, номер у спадковому реєстрі №60785742.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №57166184 від 09.08.2019 року, заповіт за номером у спадковому реєстрі №60785742, скасований за заявою 62680150 від 10.07.2018 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шивиріною А.О., зареєстрована в реєстрі за №552.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, про що 05 березня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис №2727, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за №4 від 09.08.2019 року.

Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Отже, внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй за час життя майно.

Щодо складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 .

Як вже судом встановлено, ОСОБА_3 за час життя здійснила дії з приватизації квартири АДРЕСА_1 , однак за час життя не отримала свідоцтва про право власності на вказану квартиру та не зареєструвала на неї право власності, матеріали справи відповідних доказів не містять.

Суд зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України "Про власність", який введено в дію з 15.04.1991.

Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Об`єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону).

За таких обставин суд вважає, що спірна квартира була належним чином набута у власність покійною ОСОБА_3 і на момент її смерті входила в об`єм спадкового майна.

При цьому суд переконаний, що відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути перешкодою для включення такого майна до спадкового майна після смерті особи, так як відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Листом від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про спадкування» Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, роз`яснено наступне:

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину ( ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину ( ст. 1299ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

При викладених обставинах, суд вважає, що померла ОСОБА_3 за час життя належним чином набула у власність квартиру АДРЕСА_1 , а відтак остання, як нерухоме майно входить до спадкового майна після смерті вказаної особи.

Як вбачається, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , Київською державною нотаріальною конторою у місті Одесі було заведено спадкову справу №1054/2019. З Вказаної спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини зверталась лише ОСОБА_2 , на підставі заповіту від 13.06.2017 року, за р. №474.

Однак, як вже судом встановлювалось, вказаний заповіт за номером у спадковому реєстрі №60785742, скасований за заявою 62680150 від 10.07.2018 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шивиріною А.О., зареєстрована в реєстрі за №552.

Отже ОСОБА_2 не є спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом.

Також, судом встановлено, що відповідачка 28.11.2019 року зверталась до Київського районного суду м. Одеси із заявою, заінтересована особа Київська державна нотаріальна контора у м. Одеса, в якій просить суд встановити факт постійного проживання її - ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 у період з 2013 року по липень 2018 року, справа №947/29281/19.

Як вбачається в рамках вказаної справи, 10.03.2020 року від представника Одеської міської ради на електронну поштову адресу суду надійшло клопотання про залишення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без розгляду, на підставі ч. 6 ст. 194 ЦПК України, оскільки зі змісту витребуваної судом спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зверталася лише ОСОБА_2 , а тому, відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України, право на спадщину зобов`язана заявити Одеська міська рада як орган місцевого самоврядування, у зв`язку з чим, у даному випадку наявний спір про право.

У судовому засіданні 11.03.2020 року ОСОБА_2 не заперечувала проти залишення її заяви без розгляду.

За наслідком чого, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 11.03.2020 року заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи Київська державна нотаріальна контора у м. Одеса, Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю залишено без розгляду.

Як вбачається, відповідачкою вказана ухвала суду не оскаржувалась, а відтак набрала законної сили. Також, відповідачкою під час розгляду справи не було спростовано доводів про те, що вона не зверталась до суду з відповідним позовом в позовному провдаженні.

На підставі викладеного вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні спадкоємці до майна померлої, які не звертались у встановлений законом шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. ст. 5, 140, 143 Конституції України передбачено, що народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Територіальна громада міста безпосередньо або через утворені органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Виконуючи вказаний обов`язок, з метою захисту майнового права і законного інтересу громади м. Одеси представник Одеської міської ради звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

При вищевикладених обставинах, позовні вимоги Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою та визнання права власності підлягають задоволенню та слід визнати спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири АДРЕСА_1 , відумерлою, право власності на яку визнати за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Одночасно суд враховує висновок Європейського суду справ людини, який у рішенні «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року, вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог та не визнання позову з боку відповідача, з останньої на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в сумі 2102 гривні 00 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 266, 268, 273, 352, 354, п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, п.п.п.15.5 п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Одеської міської ради (місцезнаходження: 65004, м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання спадщини відумерлою та визнання права власності задовольнити.

Визнати спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири АДРЕСА_1 відумерлою.

Визнати за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради () право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як відумерлу спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Одеської міської ради () витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28.10.2020 року.

Головуючий Калініченко Л. В.