Справа № 727/8117/20
Провадження № 2/727/1669/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Горбан О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 жовтня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та призначено підготовче засідання по вказаній справі.

До позовної заяви додано заяву про забезпечення вищевказаного позову, в якій останній просить накласти арешт на все належне ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 або накласти заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно нерухомого майна відповідачки, в тому числі на вказані квартири. Посилається на те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову обумовлена тим, що після отримання рішення суду провінції Квебек, на підставі якого відповідачка успадкувала майно та грошові кошти, остання зайняла позицію відвертого ігнорування позивача та його законних вимог. Після отримання присуджених коштів та майна, відповідачка покинула територію Канади та більше на зв`язок із позивачем не виходила. Відповідачка користується тим, що позивач перебуває офіційно в Канаді, офіційно працевлаштований юристом в адвокатському об`єднанні, і на думку відповідачки, не буде вживати заходів стягнення коштів в судовому порядку в Україні. Окрім цього, відповідачка, дізнавшись про факт подання позовної заяви, буде намагатись приховати наявне в неї майно, відчужити його, щоб унеможливити звернення на нього стягнення. Також, враховуючи ціну позову близько двох мільйонів гривень, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення та поновлення порушених прав позивача, у зв`язку із чим просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Як вбачається із позову, між сторонами дійсно виник спір з приводу стягнення із відповідачки на користь позивача суми в розмірі 93097,8 канадських доларів, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на момент пред`явлення позову становить 1968087 грн. 49 коп., а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду та є підстави для часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Також із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №229574644 від 26 жовтня 2020 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , а не відповідачці, а тому в цій частині заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що згідно з п. 1 ч. 1ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відтак, підставою для накладення арешту на майно відповідача є докази, що свідчать про наявність такого майна (грошей), їх належність особі на праві власності. Також докази повинні свідчити про фактичне знаходження майна (грошей) у особи.

Отже, особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. Заявник клопотання про забезпечення позову також повинен зазначити відомості щодо наявності, найменування, місцезнаходження рухомого та нерухомого майна у відповідного учасника процесу, до якого заходи забезпечення позову будуть застосовані, а також доказів вартості такого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 вказаної статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. У разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи, відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Вказані норми спрямовані на реалізацію статтей 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. А суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в іншій частині заява про забезпечення позову щодо накладення арешту на все належне відповідачці рухоме та нерухоме майно або накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно нерухомого майна відповідачки не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано доказів та не доведено наявність такого майна у відповідачки.

На підставі викладеного та керуючись ст.149-153, 258-261ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Копію ухвали направити для виконання до Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради ( м.Чернівці, вул.Кохановського,7), Центру надання адміністративних послуг в м. Чернівцях (м.Чернівці, вул.Героїв Майдану, 7) для виконання, а учасникам справи - для відома.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА