РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Океаніка Лоджистік» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з зазначеним позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 06 лютого 2019 року о 10 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Бакинській, 35-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ТАТА LPT 613» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить йому на прав власності.

На момент пригоди автомобіль марки «ТАТА LPT 613» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належав ОСОБА_3 та був застрахований ТОВ «Океаніка Лоджистік» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6878171 в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

У результаті пригоди був пошкоджений належний йому автомобіль марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді.

08 лютого 2019 року він звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та надав відповідні документи.

04 квітня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатило йому страхове відшкодування у розмірі 7730 гривень 35 копійок.

Листом від 11 квітня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомило, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 визначено на підставі ремонтної калькуляції № ДКЦВ-17239 від 14 лютого 2019 року. Звіт про оцінку транспортного засобу не замовлявся.

З зазначеним розрахунком суми страхового відшкодування він не погодився та звернувся до оцінювача для встановлення дійсного розміру завданого матеріального збитку.

Відповідно до Звіту № 55 від 15 травня 2019 року про оцінку автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаного ТОВ «Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс», вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу складових частин складає 17402 гривні 10 копійок.

Таким чином, загальна сума завданих йому матеріальних збитків становить 18087 гривень 10 копійок, що складається з:

- 17402 гривні 10 копійок - вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу;

- 850 гривень - вартість проведення оцінки вартості матеріального збитку;

- 15 гривень комісія банку за перерахування коштів за проведення оцінки.

Враховуючи, що ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплатило 7730 гривень 35 копійок, а ОСОБА_2 сплатив йому 2000 гривень франшизи, то невідшкодована сума матеріальних збитків становить 8356 гривень 75 копійок, що й просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що 14 лютого 2019 року на виконання вимоги статей 34.2. та 34.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оцінювачем ОСОБА_4 було проведено огляд автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з чим складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до ремонтної калькуляції № ДКЦВ-17239 від 14 лютого 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 9730 гривень 35 копійок без ПДВ. Оскільки виплату страхового відшкодування позивач просив здійснити на свій власний банківський рахунок, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» утримало з ОСОБА_1 податок на додану вартість. 04 квітня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 7730 гривень 35 копійок за вирахуванням франшизи в розмірі 2000 гривень. З метою уникнення протиріч між сторонами та з метою визначення матеріального збитку було замовлено незалежну експертну оцінку. Згідно звіту № SOS_-592 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 27 травня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 8737 гривень 13 копійок (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування) та 7622 гривні 12 копійок без ПДВ. Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» свої обов`язки перед позивачем виконало в повному обсязі. Крім того, у позивача відсутні правові підстави для стягнення додаткової суми страхового відшкодування, обрахованого з розміру матеріального збитку, визначеного у цінах на день проведення експертизи, а не на день настання пригоди (а.с. 60-68).

З відповіді на відзив представника позивача вбачається, що статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Заперечує проти зменшення суми відшкодування матеріальних збитків, яка стягується в судовому порядку на суму податку на додану вартість. Аналіз надано відповідачем звіту № SOS_-592 свідчить про те, що звіт ґрунтується на неправдивих вихідних даних. Звіт містить суперечні дані щодо дати його складення. У наданому звіті використані джерела, що є не актуальними на дату оцінки. Також, експертом використано невірний коефіцієнт К ринку регіону, чим оцінювач свідомо занизив ринкову вартість транспортного засобу. Зазначаючи при розрахунку у звіті неіснуючі пошкодження та дефекти, які відсутні в протоколі технічного огляду, оцінювач додатково занизив вартість транспортного засобу ще на 21 процент. У протоколі технічного огляду автомобіля від 14 лютого 2019 року зазначений перелік деталей та опис пошкоджень, зокрема «Двері передні ліві - пошкодження ЛФП» та «Двері задні ліві - пошкодження ЛФП». Проте у звіті відсутні зазначені деталі у переліку вартості робіт, а також деталей, які фарбуються. Таким чином, оцінювач не включив частину пошкоджених деталей у розрахунок вартості ремонтних робіт. Отже, наданий страховою компанією звіт не є належним доказом для визначення розміру страхового відшкодування (а.с. 150-154).

З пояснень представника третьої особи вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що розмір виплати страхового відшкодування розрахований у порядку та у спосіб, передбачений законом. Потерпілій особі сплачену суму франшизи за договором страхування. Вважає наданий позивачем звіт № 55 не належним та достатнім доказом у справі (а.с. 141).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06 лютого 2019 року о 10 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Бакинській, 35-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ТАТА LPT 613» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві власності (а.с. 10).

На момент пригоди автомобіль марки «ТАТА LPT 613» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належав ОСОБА_3 (а.с. 8) та був застрахований ТОВ «Океаніка Лоджистік» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6878171 в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (а.с. 69).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 7).

11 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 73, 74).

Відповідно до ремонтної калькуляції № ДКЦВ-17239 від 14 лютого 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 9730 гривень 35 копійок без ПДВ (а.с. 78-80).

04 квітня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 7730 гривень 35 копійок за вирахуванням франшизи в розмірі 2000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 8011 від 04 квітня 2019 року (а.с. 85).

З відзиву на позовну заяву вбачається, що з метою уникнення протиріч між сторонами та з метою визначення матеріального збитку ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було замовлено незалежну експертну оцінку. Згідно звіту № SOS_-592 про оцінку вартості (розміру)збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 27 травня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 8737 гривень 13 копійок (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування) та 7622 гривні 12 копійок без ПДВ (а.с. 91-95).

З зазначеним розрахунком суми страхового відшкодування позивач не погодився та звернувся до оцінювача для встановлення дійсного розміру завданого матеріального збитку.

Відповідно до Звіту № 55 від 15 травня 2019 року про оцінку автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаного ТОВ «Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс», вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу складових частин складає 17402 гривні 10 копійок (а.с. 20-23).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечує проти наданого позивачем звіту № 55, оскільки сума матеріального збитку обрахована у цінах на день проведення експертизи, а не на день настання пригоди.

Разом з тим, відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 цього закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 34.2 ст. 34 зазначеного закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Позивач, заперечуючи проти звіту № SOS_-592 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 27 травня 2019 року, у відповіді на відзив зазначає про те, що він містить суперечні дані щодо дати його складення. Зокрема, експертом використано невірний коефіцієнт К ринку регіону, чим оцінювач занизив ринкову вартість транспортного засобу. Зазначаючи при розрахунку у звіті неіснуючі пошкодження та дефекти, які відсутні в протоколі технічного огляду, оцінювач додатково занизив вартість транспортного засобу ще на 21 процент. У протоколі технічного огляду автомобіля від 14 лютого 2019 року зазначений перелік деталей та опис пошкоджень, зокрема «Двері передні ліві - пошкодження ЛФП» та «Двері задні ліві - пошкодження ЛФП». Проте у звіті відсутні зазначені деталі у переліку вартості робіт, а також деталей, які фарбуються. Таким чином, оцінювач не включив частину пошкоджених деталей у розрахунок вартості ремонтних робіт.

На спростування доводів позивача щодо звіту, наданого ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», відповідачем суду не надано жодного належного доказу.

За таких обставин, суд вважає за можливе покласти в основу рішення при визначенні розміру майнової шкоди Звіт № 55 від 15 травня 2019 року про оцінку автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаний ТОВ «Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс», оскільки зазначений звіт хоч і суперечить звіту, наданому страховою компанією, проте кореспондується з іншими доказами по справі та не суперечить їм. Звіт ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» містить низку неточностей, на які посилався позивач, та їх наявність ставить окремі положення звіту відповідача під сумнів.

ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» також зазначає про те, що оскільки виплату страхового відшкодування позивач просив здійснити на свій власний банківський рахунок, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» утримало з ОСОБА_1 податок на додану вартість.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача, як і відсутні відомості про те, чи здійснена позивачем оплата вартості відновленого ремонту та якщо здійснена, чи виконані ці ремонтні роботи платником податку на додану вартість, що в свою чергу також має суттєве значення для визначення розміру страхового відшкодування відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 цього закону, оскільки здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником цього податку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі № 185/11374/15-ц.

У матеріалах справи міститься ремонтна калькуляція № 55/С від 14 травня 2019 року, з якої вбачається, що вартість запчастин та матеріалів вказана з урахуванням 20 % ПДВ.

За таких обставин, оскільки здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником цього податку, а таких відомостей матеріали справи не містять, тому розмір страхового відшкодування має бути зменшений на розмір податку на додану вартість (17402,10 - 20 % = 13921,68).

ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 7730 гривень 35 копійок.

Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_2 сплатив йому франшизу у сумі 2000 гривень.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає недоплачене страхове відшкодування в сумі 4191 гривні 33 копійки (13921,68 - 7730,35 - 2000 = 4191,33).

Також, з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягають стягненню витрати на проведення висновку експерта в розмірі 850 гривень (а.с. 32).

Вимога про стягнення з відповідача 15 гривень комісії банку за перерахування коштів за проведення оцінки не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що така витрата понесена позивачем з вини відповідача.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10700 гривень.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

09 квітня 2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 2 (а.с. 177-178).

Крім того, у матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3388 ОСОБА_5 (а.с. 34), ордер від ОСОБА_1 на адвоката Кравченко О.В. (а.с. 35), розрахунок витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 175-176) та акти приймання-передачі наданих послуг (а.с. 181-187).

Вбачається, що позивачем не надано суду доказів оплати ним наданих послуг, зокрема, квитанції про сплату витрат на правничу допомогу в розмірі 10700 гривень.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10700 гривень задоволенню не підлягає.

З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись статтями 12, 14, 509, 526, 979-984, 988, 990-992, 1166, 1187, 1192 ЦК України, статтями 3, 12, 22, 24, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А, ), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Океаніка Лоджистік» (м. Київ, вул. Автозаводська, 2, ) про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 4191 гривні 33 копійки страхового відшкодування, 850 гривень витрат на проведення висновку експерта та 768 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: