Справа №295/9995/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді - Перекупка І.Г.,

при секретарі судового засідання Капустинській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,-

В С Т А Н О В И В:

20.08.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:004:0042, визнавши за кожним з них право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки та припинити право власності спільної сумісної власності на земельну ділянку

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, сторони проживають в одному будинку АДРЕСА_1 . Даний будинок є спільною частковою власністю і відповідно до правовстановлюючих документів та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно даний будинок знаходиться у спільній частковій власності - по 1/2 частині за позивачем та за відповідачкою. В 2017 році сторони приватизували земельну ділянку під належним їм на праві спільної часткової власності будинком, але при винесенні рішення Житомирська міська рада Житомирської області визначила передати земельну ділянку сторонам без визначення часток. Внаслідок цього державний реєстратор зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку як спільну сумісну, без визначення часток і в такому вигляді, що навіть при подальшому спадкуванні буде важно належним чином оформити майно. Позивач вважає, що зміна правового режиму майна, а саме: поділ земельної ділянки - припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо вказаної вище земельної ділянки, кадастровий номер :05:004:0042, та визнання за кожним з них права спільної часткової власності на 1/2 частини цієї земельної ділянки, жодним чином негативно не позначиться та не порушить право власності сторін, натомість якнайкраще визначить реальний стан цієї земельної ділянки та надасть співвласникам можливість в повному обсязі без обмежень володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2020 року відкрито спрощене провадження та призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачка послалася як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, та підтверджено доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками земельної ділянки без визначення часток, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:004:0042, що підтверджується Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно витягу з рішення Житомирської міської ради № 807 від 09.11.2017 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх у власність та користування громадянам, вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об`єкти нерухомого майна. Передати громадянам у власність та користування земельні ділянки згідно Додатку № 2.

Відповідно до витягу з Додатку 2 до рішення Житомирської міської ради № 807 від 09.11.2017 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку розміром 0,1000 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:004:0042, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно до Висновку оцінювача про вартість майна, оціночна вартість земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:004:0042 станом на 04.03.2020 року становить 370000 грн.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦКУ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

В частині 3 статті 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р встановлено, що відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.З, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Відповідно ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави вважати, що набуте майно, а саме земельну ділянку є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , частки в якому в кожного є рівними.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності з ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1850,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.5, 12, 13, 81, 14, 141, 142, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна - задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:004:0042.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:004:0042.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:004:0042.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо один одного на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:004:0042.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 20.10.2020 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Суддя І.Г. Перекупка