Справа № 357/9855/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 5 клопотання представника відповідача, про прийняття зустрічної позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення та 03.10.2019 року судом відкрито провадження у справі.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 15.01.2020 року позов ОСОБА_1 було задоволено та виселено ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 , вирішено питання судових витрат.

Ухвалою суду від 21.07.2020 року заяву ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення, задоволено та скасовано заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 15.01.2020 року по справі №357/9855/19 про виселення ОСОБА_3 і стягнення судових витрат по справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження.

27.10.2020 року представник відповідача, адвокат Недотопа М.М. подав до суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання права користування житловим будинком та земельною ділянкою і відшкодування витрат на утримання та поліпшення майна, в якому просив прийняти до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву, та просив визнати за ОСОБА_2 право користування будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на якій він знаходиться, з квітня 2017 року.

Представник позивача, адвокат Дульдієр О.П., в судовому засіданні заперечував проти прийняття зустрічної позовної заяви, вказавши на недоцільність спільного розгляду позовів та пропущений строк для подання зустрічного позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача, адвокат Недотопа М.М. просив прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом та перейти до розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Суд, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, крім іншого, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч.7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Так, 15.01.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в ухвалі відповідачам було встановлено строк для подання відзиву та пред`явлення зустрічного позову 15 днів з дня отримання ухвали.

21.07.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області скасовано заочне рішення та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження і не встановлення нового строку для подання відзиву на позов не є наслідком для встановлення безкінцевого права на подання відзиву на будь-якій стадії процесу. Відповідач висловив свою позицію в заяві про скасування заочного рішення та мав можливість подати відзив суду і направити його позивачу до початку розгляду справи, тобто до 21.09.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд заяви про перегляд заочного рішення, адже його представник отримав повістку 30.06.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 140).

Отже, представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були повідомлені про розгляд справи, ознайомилися з матеріалами справи 21.09.2020 року, що підтверджується заявою та розпискою представника (а.с. 157).

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, якщо особа вважає, що процесуальний строк може бути пропущеним має подати до закінчення цього строку заяву про його продовження.

Однак, відповідач подав до суду заяву продовження процесуального строку встановленого судом разом з відзивом 27.10.2020р. та не надав доказів щодо поважності причин його пропуску.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Крім того, суд вважає, що спільний розгляд позовної заяви ОСОБА_1 , про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , про визнання права користування житловим будинком та земельною ділянкою і відшкодування витрат на утримання та поліпшення майна, є недоцільним.

В даному випадку, вимога за зустрічним позовом про визнання права користування житловим будинокм є, фактично, запереченнями відповідача на позов ОСОБА_1 , а позовна вимога про відшкодування витрат на утримання та поліпшення майна, не пов`язана з позовом ОСОБА_1 , оскільки дані вимоги витікають з різних правовідносин і спільний їх розгляд є недоцільним та збільшить обсяг доказового матеріалу по справі, істотно розширить предмет доказування, ускладнить її вирішення. Відповідач не позбавлений права звернутися із своїми позовними вимогами до ОСОБА_1 на загальних засадах. Отже, на думку суду, спільний розгляд двох позовів є недоцільний та вимоги за зустрічним позовом, зокрема, про відшкодування витрат на утримання та поліпшення майна , - не взаємопов`язані з первісним позовом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви та її повернення заявнику, що не позбавляє ОСОБА_2 права пред`явити позов в загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 43, 44, 127, 193, 194, 258-260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання права користування житловим будинком та земельною ділянкою і відшкодування витрат на утримання та поліпшення майна, та об`єднанні з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення, - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання права користування житловим будинком та земельною ділянкою і відшкодування витрат на утримання та поліпшення майна, повернути відповідачу.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО. Я. Ярмола