ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-711/11
Провадження № 4-с/210/7/20
У Х В А Л А

іменем України

"28" жовтня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі Доценко В. В.

за участі:

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни щодо примусового виконання виконавчого листа №2-711/11 від 23.10.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої вказано (згідно уточненої скарги), що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11.03.2011 року по справі № 2-711/11 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту у розмірі 298737,67грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн. витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 гривень.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17 грудня 2018 року по справі № 2-711/11 провадження № 6/210/123/18 заяву представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони, поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа було залишено без задоволення.

Не зважаючи на прийняте судом рішення, 30 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57541708 про примусове стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ Дельта Банк заборгованість по кредиту у розмірі 298737,67грн., витрат по сплаті' судового збору у розмірі 1700,00 грн. витрат з ІТЗ у розмірі 120,00 гривень.

У зв`язку з викладеним, скаржник просив суд скаргу ОСОБА_3 в частині визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. закінчити виконавче провадження № 57541708 з примусового виконання виконавчого листа № 2-711/11 від 23.10.2017 року.

Скаржник та його представник ОСОБА_4 надали заяви про розгляд скарги у їх відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_5 приватний виконавець неодноразово повідомлялась про розгляд скарги, проте до зали суду не з`явилась, жодних пояснень чи заперечень по суті скарги не надала.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2011 року у цивільній справі №2-711/11-0408 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості: стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту в сумі 298737,67грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00грн. (а.с.64). Загальна сума стягнення складає - 300557,67грн. Рішення не оскаржено, набрало законної сили 21.03.2011 року (а.с.64).

Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2011 року видано виконавчий лист на виконання рішення суду у справі №2-711/11-0408, на якому зазначений номер справи №2-1325/11-0408 (а.с.76).

Дзержинським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровської області 10.08.2011 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1325 від 11.03.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_2 (ВП №28095214) на користь стягувача заборгованості в сумі 300557,67грн.

На підставі подання державного виконавця за заявою ПАТ «Дельта-Банк», ухвалою суду від 27.09.2012 року замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта-Банк» (а.с.79).

На підставі заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ухвалою суду від 04.02.2013 року (№ 210/2285/13-ц) замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта-Банк» (а.с.96).

На підставі зазначених ухвал 01.08.2014 року державним виконавцем здійснено замінену сторони виконавчого провадження ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта-Банк» (а.с.142).

ПАТ «Дельта-Банк» 15.11.2016 року втретє звернувся до суду зі заявою про заміну сторони, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2016 року (справа № 2-711/11) визнано поважною причину пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчих листів, поновлено пропущений строк, видано дублікати виконавчих листів. За заявою представника ПАТ «Дельта Банк» видано дублікати виконавчих листів (а.с.131 цивільної справи № 2-711/11/0408 том 1).

Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року, ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2016 року скасовано, справу повернуто для продовження розгляду (а.с.166-169 цивільної справи № 2-711/11/0408 том 1).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2018 року відмовлено ПАТ «Дельта-Банк» в задоволенні заяви від 15.11.2016 року про поновлення строку та видачі дубліката виконавчого листа (а.с.178, 179 цивільної справи № 2-711/11/0408 том 1).

На виконання ухвали суду від 01.12.2016 року (яка у подальшому була скасована) судом стягувачу ПАТ «Дельта-Банк» 23.10.2017 року видано дублікати виконавчих листів (а.с.131), на підставі яких 30.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. відкрито виконавче провадження №57541708 щодо стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості в сумі 300557,67грн. у справі №2-711/11 (а.с.249 цивільної справи № 2-711/11/0408 том 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 447 ЦПК, передбачено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є сферою регулювання статті 6 Конвенції. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань, та правомірне очікування на виконання ухваленого рішення.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах № 6 від 07.02.2014 року, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.39 ЗУ Про виконавче провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ч. 2, 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Так, матеріалами справи, як раніше вже було зазначено, встановлено, що Дзержинським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровської області 10.08.2011 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1325 від 11.03.2011 року.

На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А. Г. перебуває виконавчий лист виданий 23.10.2017 року на підставі ухвали суду від 01.12.2016 року, котра була скасованою 15 листопада 2018 року

Постановою від 30.10.2019 року приватного виконавця було постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк».

За таких обставин, зважаючи, що виконавче провадження ВП №57541708 від 30.10.2019 року відкрито та розпочато на підставі виданого дублікату виконавчого листа, згідно ухвали суду, яка в подальшому була скасована суд доходить до висновку, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни щодо примусового виконання виконавчого листа №2-711/11 від 23.10.2017 року задовольнити.

Визнати виконавчий документ № 2-711/11 від 23.10.2017 року таким, що не підлягає виконанню.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. закінчити виконавче провадження № 57541708 з примусового виконання виконавчого листа № 2-711/11 від 23.10.2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. Є. Сільченко