Справа № 487/352/20
Провадження № 2/487/1086/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за попереднім договором,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2020 року адвокат Мотельчук Ю.І., яка є представником ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Попереднім Договором із наміром укласти договір купівлі-продажу квартири від 24 жовтня 2016 року у розмірі 468 000 грн.

В обґрунтування позовних вимоги позивач посилається на те, що 24 жовтня 2016 мід сторонами у справі було укладено попередній договір із наміром укласти договір купівлі продажу квартири. За умовами договору позивач передала відповідачу 468 000 грн. на забезпечення його виконання, а остаточна сума буде зменшена на цю суму. Остаточний взаєморозрахунок між Сторонами повинен був відбутись не пізніше 06 січня 2016 р. Проте відповідач не виконав свого зобов`язання та ухилився від укладення договору купівлі-продажу. У зв`язку з цим, вважає, що передана відповідачу сума підлягає поверненню позивачу.

24 січня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

04 червня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:

24 жовтня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу (далі Договір).

За умовами Договору, ОСОБА_2 зобов`язався продати та передати ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 зобов`язалася прийняти від ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , у строк до 06.01.2017 р. (п. 1 Договору).

За домовленістю Сторін продаж вищевказаної квартири буде вчинено за 520000 грн., що на день укладення цього попереднього договору становить еквівалент суми 20000 доларів США за обмінним курсом 26,00 гривень на 1 долар США, встановленим на момент укладення даного договору, з урахуванням суми забезпечення виконання зобов`язання (авансу), переданої за даним договором.

На підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання ОСОБА_3 сплачується ОСОБА_2 сума забезпечення виконання зобов`язання в розмірі 468000 грн., що на день укладення цього попереднього договору становить еквівалент суми 18000 доларів США за обмінним валютним курсом 26,00 гривень за 1 долар США, встановленим на момент укладення даного договору. Зазначена сума отримана ОСОБА_2 від ОСОБА_3 до моменту підписання даного договору в повному обсязі. При оформлені договору купівлі-продажу квартири (основний договір) сума, що підлягатиме передачі буде зменшена на суму переданого за цим правочином авансу. Остаточний взаєморозрахунок та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири повинно відбутися не пізніше 06 січня 2017 року. У випадку, якщо сторони дійдуть згоди, остаточний взаєморозрахунок та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири може відбутися раніше вказаної в цьому пункті попереднього договору (з наміром укласти договір купівлі-продажу) дати. ОСОБА_3 зобов`язується при оформлення договору купівлі-продажу додатково передати ОСОБА_2 залишок грошових коштів.(пункт 9 Договору).

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Частиною 3 ст. 635 ЦК України передбачено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Тобто, відповідно попереднього договору сторони зобов`язуються в майбутньому укласти основний договір. При цьому попередній договір визначає умови, на яких сторони зобов`язуються в певний строк укласти основний договір, тобто, за попереднім договором виникає лише двостороннє зобов`язання сторін укласти основний договір у майбутньому, позаяк, укладенням попереднього договору лише обумовлюються наступні дії його сторін, а не відбувається фактичне вибуття із власності продавця предмету продажу, а покупець не набуває право власності на це майно з укладенням попереднього договору.

Умовами попереднього договору було передбачено конкретний термін укладення основного договору - до 06 січня 2017 року.

Тобто, єдиним зобов`язанням сторін за попереднім договором є зобов`язання укласти основний договір у певний строк (термін), обумовлений таким попереднім договором. Ухилення від такого укладення є порушенням цього зобов`язання, якщо сторони в обумовлений строк (термін) основний договір не уклали, таке зобов`язання вважається припиненим.

Основний договір між позивачем та відповідачем укладено не було.

Отже, не укладення сторонами основного договору у строк до 06 січня 2017 року має наслідком припинення дії попереднього договору та зобов`язань між сторонами, незалежно від причин не укладення основного договору.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Оскільки основний договір, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам чинного законодавства, сторонами у справі укладений не був, сплачена відповідачу сума гарантійного платежу є авансом та підлягає поверненню позивачу. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12.

Законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами попереднього договору був переданий, а зобов`язання не виконано, тобто основний договір у визначений попереднім договором строк не укладений, то аванс залишається у сторони, яка його отримала.

Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана відповідачу ОСОБА_2 сума забезпечення виконання зобов`язання в розмірі 468 000,00 гривень є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача суму забезпечення виконання зобов`язання відповідно до попереднього договору від 06 січня 2017 року у розмірі 468 000,00 грн.

Крім того, у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 4 680,00 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,263265ЦПК України,ст.570,635 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за попереднім договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму забезпечення виконання зобов`язання відповідно до попереднього договору від 06 січня 2017 року у розмірі 468 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 4 680 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 29 вересня 2020 року.

Суддя: З.М. Сухаревич