Справа № 539/1349/20
Провадження № 2/539/728/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Гусак А.О.,
представника позивачів ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, - В С Т А Н О В И В:
Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності.
У позові вказали, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради згідно розпорядження від 12.04.1995 року № 3441, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 являються власниками квартири АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла співвласниця квартири, мати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 , після смерті якої 12.02.2004 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори було видано свідоцтва на право на спадщину за законом спадкоємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на 1/8 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 кожному.
Таким чином, на даний час квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/4 частині кожній, ОСОБА_3 - в розмірі 3/8 частини, відповідачу ОСОБА_6 1/8 частина вищевказаної квартири.
Крім цієї частки у спірному житлі, ОСОБА_6 має у власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .
В зв`язку з тим, що між ОСОБА_6 та позивачами склалися неприязні відносини, всі обов`язки по утриманню даної квартири лежать лише на співвласниках даного житла- позивачах, при цьому квартира є річчю неподільною, а тому розпорядитися належними їм частинами даного житла, як власники, вони не мають можливості, внаслідок чого спільне володіння та користування житловим приміщенням є неможливим.
Ухвалою суду від 22.05.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
31.07.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заву від представника відповідача адвоката Павличенка В.Г., згідно якого відповідач ОСОБА_6 позов не визнає, оскільки не погоджується з такими обставинами, передбаченими ст. 365 ЦК України: спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Стверджує, що спільне володіння і користування квартирою є цілком можливим, позивачі є зареєстрованими, фактично проживають та є співвласниками іншого житла за адресою: АДРЕСА_5 . Після смерті ОСОБА_7 в квартирі проживають квартиранти, тобто сторонні люди, з дозволу позивачів. Його згоди на їх проживання ніхто не питав, він не має ключа від квартири, і відповідно не має до неї доступу. Будь-яких конфліктів з приводу володіння і користування квартирою між сторонами не було, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Дійсною причиною спору є конфлікт з приводу розпорядження квартирою, в 2019 році сторони прийняли рішення про продаж квартири, але виник спір з приводу порядку відчуження. Також вказав на те, що припинення права власності завдасть істотної шкоди ОСОБА_6 та членам його сім`ї. Дійсно, приватизована квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності відповідачу, його дружині та сину по 1/3 частці кожному. Квартира є трикімнатною, площею 66,7 кв.м. В цій квартирі проживають, крім відповідача, ще чотири члени його сім`ї: дружина, син, невістка, онук. ОСОБА_6 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має незадовільний стан здоров`я, ряд хронічних захворювань. Навіть невелика частка у праві спільної власності на спірну квартиру надає йому право користуватися нею, проживати там. При тому, що він є власником лише 1/3 частки іншої квартири, де мешкає п`ять осіб. Позбавлення права власності на 1/8 частку квартири завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_6 як співвласника та членам його сім`ї.
11.08.2020 року в підготовчому судовому засіданні представником позивачів адвокатом Лисенко А.Ф. подано відповідь на відзив, в якій вказує на те, що у відзиві представник відповідача підтвердив те, що є конфлікт з приводу розпорядження квартирою, а також проблема з її відчуженням. Відповідач, маючи 1/8 частини квартири захотів отримати половину коштів з відчуженої квартири. Також, враховуючи спірні відносини щодо квартири між позивачами та відповідачем, ремонт квартири не проводиться з 2002 року (з часу смерті ОСОБА_7 ).
В судовому засіданні представник позивачів адвокат Лисенко А.Ф. підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. Додатково пояснив, що у всіх співвласників було бажання здійснити продаж квартири, але цього не сталося, оскільки відповідач зажадав отримати половину коштів, отриманих при відчуженні квартири.
Представник відповідача адвокат Павличенко В.Г. заперечував проти задоволення позову, надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на позовну заяву. Не заперечував тієї обставини, що ОСОБА_6 квартирою з 2002 року не користувався, так як у нього відсутні ключі, але з вимогою про усунення перешкод в користуванні своєю часткою не звертався. Також не заперечував того, що ОСОБА_6 не приймає участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги, але позивачі жодного разу не зверталися до нього із цією вимогою.
Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що є дружиною відповідача ОСОБА_6 . В 2019 році від позивачів до її чоловіка надійшла пропозиція про продаж спірної квартири, при цьому йому запропонували три тисячі п`ятсот доларів США, на що він погодився. Але, коли вона з чоловіком приїхали, як вони думали до нотаріуса для підписання договору, виявилось, що їх запросили до агенції нерухомості, де її чоловікові запропонували підписати довіреність на розпорядження його часткою, а кошти віддати пізніше, після розрахунку покупців, на що вони не погодились. Зауважила, що необхідно залишити її чоловікові право власності на 1/8 частку квартири, так як він є хворою людиною, йому необхідна окрема кімната, з ними зараз проживає син із родиною, а так у нього буде можливість поставити в його частці спірної квартири ліжко, де він зможе відпочивати. Пояснила, що ОСОБА_6 має бажання продати квартиру, але він повинен отримати три тисячі п`ятсот доларів США. Не заперечувала тієї обставини, що ОСОБА_6 з 2002 року не користувався належною йому часткою, участі в утриманні майна не приймав.
Заслухавши представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 17.04.1995 року, виданого органом приватизації виконавчого комітету м.Лубни згідно розпорядження від 12.04.1995 року № 3441, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 являються власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Після смерті ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) належну їй частку у спільному майні успадкували її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по 1/8 частини квартири АДРЕСА_1 кожний, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВВВ № 288635, виданим 12.02.2004 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 550, та свідоцтвом про право на спадщину за законом ВВВ № 645184, виданим 02.03.2004 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 842 (а.с. 9, 59).
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.
Аналогічна за змістом норма міститься в статті 321 ЦК України.
Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких, суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, а саме: частка є незначною і не може бути виділена у натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.
В зв`язку з тим, що загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 43,5 кв.м., а житлова -27,2 кв.м., 1/8 частині відповідає 5,4 кв.м. загальної площі, 3,4 кв.м. житлової.
Згідно ДБН В.2.2-15:2019 пункт 2.24 площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м., в інших квартирах не менше 17 кв.м.; мінімальна площа спальні на одну особу 10 кв.м., на дві 14 кв.м.; мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі 7 кв.м., у дво- та більше кімнатах 8 кв.м.; мінімальна площа робочої кімнати або кабінету 10 кв.м.
Зазначене вище дозволяє зробити висновок про те, що 1/8 частка квартири АДРЕСА_1 дійсно є незначною і не може бути виділена в натурі.
Суд погоджується з доводами представника відповідача щодо недоведеності позивачами неможливості спільного володіння і користування майном, оскільки позивачами доказів цього суду не надано. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що між сторонами виник спір лише в частині розпорядження спільним майном, а саме незгода співвласників у вартості 1/8 частки квартири.
Щодо істотності шкоди, яка може бути завдана співвласнику майна суд зазначає таке.
ОСОБА_6 та члену його сім`ї дружині ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації 11.04.1995 року, належить по 1/3 частини трикімнатної квартири, що знаходиться по АДРЕСА_4 , загальною площею 66,7 кв.м., житловою 39,5 кв.м. ( а.с.61, 75-77). Тобто, 1/3 частині відповідає 22,23 кв.м. загальної площі та 13,16 кв.м. житлової.
Таким чином 1/8 частина квартири АДРЕСА_1 не є єдиною власністю відповідача.
Та обставина, що в квартирі АДРЕСА_2 окрім ОСОБА_6 проживають ще чотири особи жодним чином не впливає на його розмір частки, яка складає 1/3, у цьому майні.
Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача та показів свідка про намір ОСОБА_6 користуватися належною йому часткою квартири, оскільки відповідач з 2002 року не виявляв такого наміру, доказів наявності перешкод у цьому ним не надано. Крім того, суд також приймає до уваги, що відповідач жодної участі в утриманні спільного майна не приймав, хоча відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, згідно показів свідка відповідач ОСОБА_6 не заперечує проти продажу квартири, що також є підтвердженням відсутності наміру з його боку користуватися належною йому часткою.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що припинення права ОСОБА_9 на частку у спільному майні, яка дорівнює 5,4 кв.м. загальної площі, 3,4 кв.м. - житлової, не може завдати істотної шкоди його інтересам та інтересам члену його сім`ї ОСОБА_8 .
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачів підлягає судовий збір в загальному розмірі 2 522,40 грн. (840,80 грн. на користь кожного з позивачів) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. (на користь позивачів в рівних частках).
В той же час не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів витрати на експертну оцінку, технічну інвентаризацію в розмірі 1200 грн., оскільки з рахунків на оплату № БП-00005694 від 06.11.2019 р. та № БП-00005976 від 19.11.2019 р. убачається, що експертна оцінка проводилась з метою оподаткування, що узгоджується з поясненнями представників сторін щодо підготовки документів для відчуження квартири, для чого в тому числі проводиться технічна інвентаризація, а тому не можна вважати ці витрати такими, що пов`язані з розглядом справи.
Також не підлягає стягненню з відповідача вартість виготовлення КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» довідки про реєстрацію квартири за адресою: АДРЕСА_4 в розмірі 533 грн., так як представником позивачів не доведено необхідність виготовлення цієї довідки, та у зв`язку з тим, що представником відповідача надано всі правовстановлюючі документи на вказану квартиру.
Керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_6 на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВВ 645184, виданого 02.03.2004 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 842.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/24 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/24 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/24 частину квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , судовий збір в розмірі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частках витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ;

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ;

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ;

Відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - не відомий, адреса проживання: АДРЕСА_4 ;

Повне судове рішення складено та підписано 22 вересня 2020 року.

Суддя Лубенського

Міськрайонного суду О.С. Алтухова