Справа № 147/1302/19
Провадження № 2/147/144/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.,

з участю секретаря Чудак Г.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Третяка А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська» про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0136, площею 3,3360 га в межах згідно з планом, розташованої на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 29 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська»; розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0139, площею 3,3969 га в межах згідно з планом, розташованої на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 29 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська». В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2019 він став власником земельної ділянки площею 3,3360 га, кадастровий номер :01:004:0136, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також земельної ділянки площею 3,3969 га, кадастровий номер :01:004:0139, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2014 році ОСОБА_3 уклала договори оренди вищевказаних земельних ділянок з ТОВ АФ «Ободівська» строком на 10 років. Відповідно до п.40 договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Позивач маючи на меті самостійно обробляти належні йому земельні ділянки звернувся до відповідачів з угодами про дострокове розірвання договорів оренди, які були укладені з покійною ОСОБА_3 , однак відповідач не відреагував на лист позивача. Тому позивач змушений звернутись до суду за захистом порушених прав та законних інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав за обставин, викладених в позові, просив задовольнити.

Представник позивача адвокат Конякін М.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши, що дійсно ОСОБА_1 являється власником даних земельних ділянок на підставі свідоцтва про право на спадщину, успадкувавши дані землі після смерті ОСОБА_3 . Він звертався до ТОВ АФ «Ободівська» з додатковою угодою про розірвання договорів оренди земельних ділянок, однак відповідач проігнорував його вимогу і за рік не здійснив жодних дій щодо реєстрації даної угоди. Вказав, що відповідач нівелює право ОСОБА_1 на самостійний обробіток земельної ділянки, що прямо зазначено в п.40 договору оренди землі.

Представник відповідача Третяк А.Г. позов не визнав, заперечував проти його задоволення, вказавши, що позивач ОСОБА_1 не є стороною даних договорів оренди земельної ділянки, тому не може ставити питання про розірвання договору оренди. ОСОБА_1 може ставити питання про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками. Щодо закреслень в п.40 договорів оренди, то це помилково закреслено й в інших аналогічних договорах такої помилки не допущено. Просив відмовити в позові повністю. Представником відповідача також було представлено суду оригінали договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0139, :01:004:0136 від 28 серпня 2014 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ободівська» був укладений договір оренди землі площею 3,3360 га, кадастровий номер: :01:004:0136, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, строком на 10 років. Земельна ділянка, що є предметом зазначеного договору оренди землі, була передана ОСОБА_3 до ТОВ АФ «Ободівська», що підтверджується відповідним актом прийому-передачі земельної ділянки, який є невід`ємною складовою договору (а.с.7-11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ННО 685808 від 24.01.2019, зареєстрованого в реєстрі за №123, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме земельної ділянки, площею 3,3360 га, кадастровий номер: :01:004:0136, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №379750, виданого Тростянецькою РДА Вінницької області 13.03.2006 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №73 (а.с.12).

Право власності на вищезазначену земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що видано витяг з ДРРП №153726968 від 24.01.2019 (а.с.13).

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 через ПАТ «УКРПОШТА» надіслав на адресу відповідача примірник Угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки від 29.08.2014, датований 12 вересня 2019 року. Також до Угоди додано копії необхідних документів, що підтверджується описом вкладення та квитанцією про поштове відправлення на суму 53,44 грн. (а.с.14, 15, 17). Цей лист представниками ТОВ АФ «Ободівська» отримано 16.09.2019, про що наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16).

Також судом встановлено, що 29 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ Агрофірма «Ободівська» був укладений договір оренди землі площею 3,3969 га, кадастровий номер: :01:004:0139, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, строком на 10 років. Земельна ділянка, що є предметом зазначеного договору оренди землі, була передана ОСОБА_3 до ТОВ АФ «Ободівська», що підтверджується відповідним актом прийому-передачі земельної ділянки, який є невід`ємною складовою договору (а.с.18-22).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ННО 685807 від 24.01.2019, зареєстрованого в реєстрі за №122, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме земельної ділянки, площею 3,3969 га, кадастровий номер: :01:004:0139, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №383751, виданого Тростянецькою РДА Вінницької області 13.03.2006 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №74 (а.с.23).

Право власності на вищезазначену земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що видано витяг з ДРРП №153722692 від 24.01.2019 (а.с.24).

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 через ПАТ «УКРПОШТА» надіслав на адресу відповідачів примірник Угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки від 29.08.2014, датований 12 вересня 2019 року. Також до Угоди додано копії необхідних документів, що підтверджується описом вкладення та квитанцією про поштове відправлення на суму 53,44 грн. (а.с.25-27). Цей лист представниками ТОВ АФ «Ободівська» отримано 16.09.2019, про що наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Зі змісту ст. 3 ЦК України випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Також відповідно до ч.4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Сторонами в судовому засіданні підтверджено факт перебування земельних ділянок кадастровий номер :01:004:0139 та кадастровий номер :01:004:0136 в оренді у відповідача згідно з договорами оренди землі від 29.08.2014.

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другої статті 652 ЦК України передбачено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ч.4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди укладається у письмовій формі та набирає чинності після його державної реєстрації (ч.1 ст. 14, ст. 18 Закону України «Про оренду землі»)

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Аналіз статей 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору.

Згідно з ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 40 договору оренди землі від 29.08.2014 земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0139 (а.с.19), та пунктом 40 договору оренди землі від 29.08.2014 земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0136 (а.с.8) передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної рсрби-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Цей пункт є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

Зазначене узгоджується з п.3 ч.1 ст. 3, ст. 627 ЦК України, якими до загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору, що передбачає, зокрема, добровільне узгодження умов договору оренди землі при його укладенні.

Зміст договорів оренди землі від 29.08.2014 сторони визначили на основі Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220, відповідно до якої зміст договору повинен бути чітким і не викликати двозначного або протилежного тлумачення його умов сторонами договору, погодження пункту 40 договору відбуваються сторонами шляхом закреслення непотрібного.

Матеріалами справи встановлено, що у примірниках договорів, які надав позивач, та в оригіналі цих договорів представлених відповідачем, закреслено «не є», отже, сторони спірних договорів оренди, визначаючи підстави для розірвання договору оренди, обираючи між застосованими у тексті типового договору виразами «є» та «не є», використали дієслово «є», тобто дійшли згоди, що перехід права власності на орендовану ділянку є підставою для розірвання договору.

Відтак положення договору викладене чітко й однозначно і надає право позивачу вимагати розірвання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності позивача на успадковані земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини та мають право самостійно господарювати на землі (п.г ч.1 ст. 81, п.б ч.1 ст. 90 ЗК України).

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналогічна позиція відповідає практиці Верховного Суду (постанова № 235/1640/17 від 10.04.2019 року; постанова № 624/99/17-ц від 08.04.2019 року; постанова № 624/179/17 від 11.03.2019 року).

Позиція відповідача про те, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки в договорі прямо передбачено, що перехід права власності на земельну ділянку є підставою для його розірвання.

Оскільки умовами договору оренди землі чітко визначено, що перехід права власності на земельну ділянку є підставою для його розірвання, і позивач ОСОБА_1 як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки скористався цим правом, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська» про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок - задоволити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0136, площею 3,3360 га в межах згідно з планом, розташованої на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 29 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська».

Розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0139, площею 3,3969 га в межах згідно з планом, розташованої на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 29 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська».

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, в порядку визначеному п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в 30 - денний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом тридцяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне ім`я сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська», місцезнаходження: с. Ободівка, вул. Котовського, 43, Тростянецького району Вінницької області, .

Повний текст рішення складено 29.10.2020.

Суддя А.М. Мудрак