Дата документу 02.11.2020
Справа № 334/4719/20
Провадження № 2/334/3208/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Косаренко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за участю: позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки адвоката Шутака Ю.В.,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь 2 000 гривень в рахунок відшкодування франшизи.

В судовому засіданні представник позивачки заявив клопотання про повторне витребування доказів, зазначених в ухвалі від 09.09.2020, а також страхового полісу, на підставі якого застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 як власника наземного транспортного засобу. Також просив суд застосувати до ПрАТ ««Страхова компанія «Євроінс Україна» заходи процесуального примусу у зв`язку з неподачею витребуваних судом доказів.

Позивачка ОСОБА_1 клопотання свого представника підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомили.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивачки з наступних підстав.

Ухвалою від 09.09.2020 за клопотанням позивачки судом витребувані докази у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», а саме матеріали страхової справи щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 травня 2020 року приблизно о 12 годині 59 хвилин за участю водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем DAEWOO-FSO, реєстраційний № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який керував автомобілем BMW 318, реєстраційний № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем Nissan Juke, реєстраційний № НОМЕР_3 , за наслідками розгляду якої було виплачене страхове відшкодування ОСОБА_1 .

В ухвалі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» було попереджене про наслідки неподання витребуваних судом доказів, передбачені статтею 84 ЦПК України.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною четвертою статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Із положень статті 143 ЦПК України випливає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення шляхом постановлення ухвали.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 144 ЦПК України, заходом процесуального примусу є штраф.

Підпунктом 3 пункту 1 частини другої статті 148 ЦПК України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Визначаючись щодо наявності підстав для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, суд вказує на наступне.

Частинами шостою, сьомою, восьмою статті 84 ЦПК України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» двічі 14.09.2020 та 13.10.2020 отримало ухвалу від 09.09.2020, якою у нього були витребувані докази, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У визначений в ухвалі строк до 02.10.2020 витребувані судом докази Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» не надало. Про неможливість подати вказані докази у встановлений судом строк суд не повідомило.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про необхідність застосування до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» заходів процесуального примусу, шляхом стягнення з останнього в дохід Державного бюджету штрафу в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 становить 2102 гривень.

Таким чином, сума штрафу складає 2102 гривні.

Відповідно до частини п`ятої статті 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до вимог частин першої та третьої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Враховуючи, що витребувані ухвалою від 09.09.2020 докази суду надані не були, суд вважає необхідним повторно витребувати докази у ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна»

Керуючись статтями 84, 143, 144, 148,260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Повторно витребувати у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» матеріали страхової справи щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 травня 2020 року приблизно о 12 годині 59 хвилин за участю водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем DAEWOO-FSO, реєстраційний № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який керував автомобілем BMW 318, реєстраційний № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем Nissan Juke, реєстраційний № НОМЕР_3 , за наслідками розгляду якої було виплачене страхове відшкодування ОСОБА_1 , а також страховий поліс, яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу DAEWOO-FSO, реєстраційний № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 . Надати витребувані докази безпосередньо Ленінському районному суду м. Запоріжжя до 23 листопада 2020 року.

Відповідно до статті 84 ЦПК України попередити Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 102, в дохід Державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ) штраф у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала в частині стягнення штрафу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині стягнення штрафу може бути скасована судом, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Суддя: