Справа № 509/4086/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Овідіопольський РВ ГУДМС України в Одеській області про встановлення юридичного факту - постійного проживання на території України

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року заявниця звернулася до суду із зазначеною вище заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в станиці Тбіліській Тбіліського району Краснодарського краю РСФСР, де з батьками проживала до 1989 року. Її батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після розлучення її мати взяла своє дошлюбне (дівоче) прізвище ОСОБА_4 . У 1989 році вона з матір`ю переїхала на постійне проживання до м. Одеси. Потім у 1990 році вони переїхали до с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області і проживали до 1993 року в орендованому житлі. В період з 1994 року по 2003 рік вони проживали в Придністровській Молдавській Республіці. У 2004 році вони знову повернулися в с. Новоградківка Овідіопольського району. Через те, що мати дуже зловживати алкогольними напоями, вони часто переїжджали до різних орендованих житлових приміщень і до школи заявниця не ходила. ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати ОСОБА_5 померла. Після смерті матері, вона переїхала до с. Мар`янівка Овідіопольського району, де проживала разом зі співмешканцем. У грудні 2018 року вона разом зі співмешканцем переїхала до нього в с. Доброолександрівка Овідіопольського району де проживає по сьогоднішній день. Так як її мати зловживала алкоголем, то вона їй не зробила паспорт. Заявниця неодноразово особисто зверталась до відділу Державної міграційної служби України в Одеській області з метою отримання паспорта. Але їй повідомили, що не встановлено її належність до громадянства України, а також повідомили, що для отримання громадянства України, їй необхідно надати рішення суду про встановлення юридичного факту проживання нею на території України станом на 24.08.1991 р.

З наведених підстав заявниця просила суд встановити юридичний факт постійного проживання нею на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, якою повідомила, що свою заяву підтримує та просить про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання, яким повідомив про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України», всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.

Відповідно до ст. 8 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 р. № 588/2006), для встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 частини першої Закону України «Про громадянство України», особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:… в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в станиці Тбіліській Тбіліського району Краснодарського краю РСФСР, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Її батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після розлучення її мати взяла своє дошлюбне (дівоче) прізвище ОСОБА_4 . У 1989 році вона з матір`ю переїхала на постійне проживання до м. Одеси.

У 1990 році вони з матір`ю переїхали до с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області і проживали до 1993 року в орендованому житлі по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження побутових умов Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 96 від 27.11.2019 р.

З 2004 року по 2010 рік вони проживали по АДРЕСА_2 , що підтверджується актом обстеження побутових умов Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 89 від 16.10.2019 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у заявниці народилася донька ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявниці ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно довідки Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 663 від 16.10.2019 р., мати заявниці ОСОБА_5 з 2005 року по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) проживала без реєстрації в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області.

Згідно довідки Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 662 від 16.10.2019 р., заявниця з 2005 року по 2011 р. проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно акту обстеження побутових умов Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 88 від 16.10.2019 р., заявниця з 2005 року по 2011 р. проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

У грудні 2018 року заявниця разом зі співмешканцем переїхала до нього в с. Доброолександрівка Овідіопольського району де проживає по сьогоднішній день.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у заявниці народилася донька ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Згідно довідки Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 460 від 19.10.2020 р. з фотознімком заявниці, вона дійсно мешкає, але не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Так як її мати зловживала алкоголем, то вона їй не зробила паспорт. Заявниця неодноразово особисто зверталась до відділу Державної міграційної служби України в Одеській області з метою отримання паспорта. Але їй повідомили, що не встановлено її належність до громадянства України, а також повідомили, що для отримання громадянства України, їй необхідно надати рішення суду про встановлення юридичного факту проживання нею на території України станом на 24.08.1991 р.

Проаналізувавши вказані вище докази, суд дійшов висновку, що дійсно станом на 24.08.1991 р., тобто на момент проголошення незалежності України, заявниця ОСОБА_1 проживала на території України.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 76-83, 95, 258, 259, 263-268, 272-273, 293, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: В.К. Кочко