Номер провадження: 22-ц/813/1983/20
Номер справи місцевого суду: 520/1114/15-ц
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/1114/15-ц

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/1983/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», поданою представником Жученком Русланом Олеговичем, на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Васильків О.В. о 12 годині 44 хвилині 30 серпня 2019 року, повний текст рішення складено 03 вересня 2019 року,

встановив:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі Банк)звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Банку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31.07.2008 року в розмірі - 104 047,85 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.01.2015 року становить 1 638 710,67 грн., та заборгованість по сплаті пені та процентів у розмірі - 12 800,46 грн..

Банк обґрунтує свої вимоги тим, що 31.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 107 300,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 31.07.2029 року. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплачувати проценти у розмірі - 13,5% річних.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 221149 від 31.07.2008 року. Однак, відповідачами порушуються умови кредитного договору та договору поруки, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

З огляду на вищевикладене позивач вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вищенаведені вимоги позову (Т. 1, а. с. 2 - 5).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року позовні вимоги Банку задоволено у повному обсязі (Т. 1, а. с. 88 88 зворотна сторона).

22.08.2016 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення (Т. 1, а. с. 99 105) задоволено. Скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року. Справу призначено до судового розгляду (Т. 1, а. с. 132 132 зворотна сторона).

В подальшому, а саме у березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним зустрічним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 0 від 31.07.2008 року; 2) зобов`язати Банк прийняти кошти, які залишилися неповернутими у розмірі - 14 209,57 доларів США (Т. 1, а. с. 180 188).

Протокольною ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.03.2017 року зустрічний позов прийнято та об`єднано в одне провадження із первісним позовом Банку (Т. 1, а. с. 232).

У судовому засіданні суду першої інстанції, призначеному на 30.08.2019 року, представник Банку Островська Н.М. підтримала доводи та вимоги позову Банку. Заперечувала проти зустрічного позову ОСОБА_1 .. Просила задовольнити позов Банку, відмовити у задоволенні вищевказаного зустрічного позову.

Адвокат Сиротенко В.С., діючий від імені ОСОБА_1 , у судовому засіданні суду першої інстанції, призначеному на 30.08.2019 року, підтримав доводи та вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 .. Заперечував проти первісного позову Банку. Просив у задоволенні первісного позову Банку відмовити. Зустрічний позов ОСОБА_1 просив задовольнити (Т. 3, а. с. 133 - 134).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2019 року у задоволенні первісного позову Банку, зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з огляду на висновок судового експерта, яким встановлено невідповідність розрахунку нарахуванню до сплати сум з повернення кредиту та сум процентів за користування кредитом за період з липня 2008 року по січень 2015 року, у зв`язку з чим не підтверджується документально визначена Банком сума заборгованості ОСОБА_1 , суд вважав позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості в розмірі 104 047,85 доларів США недоведеними та не підтвердженими належними та допустимими в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказами.

При цьому, суд першої інстанції вважав, що доводи сторони позивача, викладені в заяві від 22.07.2019 року відносно висновків судово-економічної експертизи не спростовують висновку експертизи та пояснень судового експерта, наданих в судовому засіданні 27.06.2019 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги позову Банку не підлягають задоволенню, як необґрунтовані та недоведені.

Крім того, судом першої інстанції викладено позицію про безпідставність вищевказаного зустрічного позову ОСОБА_1 , необхідність відмови у його задоволенні (Т. 3, а. с. 136 143).

В апеляційній скарзі представник Банкупросить вищезазначене рішення суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні первісного позову Банку, скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення первісних позовних вимог Банку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянтвказує на те, що висновок експерта не може бути доказом необґрунтованості вимог Банку, оскільки експертом під час експертного дослідження не було враховано п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту № 0 від 31.07.2008 року. Неврахування експертом п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту № 0 від 31.07.2008 року було зазначено самим експертом у судовому засіданні місцевого суду.

Отже, доводи апеляційної скарги зводяться до помилковості врахування висновку експерта судом першої інстанції, що, як на думку апелянта, мало наслідком помилковість висновків суду першої інстанції, ухвалення судом незаконного рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Про причини неявки в судове засідання апеляційний суд не повідомили. Заяв, клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи (справа призначалася до розгляду тричі), баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, освідомленість її учасників про розгляд справи, відсутність клопотань, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає підстав для перегляду законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні вищевказаного зустрічного позову, оскільки рішення суду першої інстанції у вказаній частині не оскаржується.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні первісного позову Банку в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів невірно встановив обставини по справі, дійшов неправильного вищезазначеного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову Банку в повному обсязі. Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 256, 257, 261, 509, 524, 525, 526, 530, 533, 534, 535, 625 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 2, 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту № 0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 31.07.2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1 , Банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі - 107 300,00 доларів США та сплатити проценти за його користування, шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 519 879,23 грн. на день укладання цього Договору. Умовами вказаного договору визначено, що Позичальник зобов`язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 1 285,00 доларів США в день сплати ануїтетних платежів. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дня видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі - 13,50% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. Строк дії даного Договору встановлюється з дня укладання цього Договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів та/або пені у разі її нарахування (Т. 1, а. с. 6 - 14).

Окрім того, 31.07.2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (кредитні кошти) у формі кредитної лінії, що надається траншами, ліміт якої є рівним 2 350,02 грн., та сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, зазначених у Договорі. При цьому відповідно до умов договору за використання кредитних коштів протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі траншу, процентна ставка встановлюється у розмірі - 20,90% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. Строк дії Договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Договору Сторонами) до повного повернення Банку всієї суми наданого траншу за Договором та повного погашення плати за користування наданого траншу і неустойки, у разі її нарахування (Т. 2, а. с. 94 98).

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за договором № 0 від 31.07.2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 221149 від 31.07.2008 року. Відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 31.07.2008 року (Т. 1, а. с. 15 17). Порука ОСОБА_2 не є припиненою.

Судом встановлено, що 01.03.2017 року ОСОБА_2 зверталась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про припинення поруки, встановленої договором поруки №221149 від 31.07.2008 року. Однак, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_1 , про припинення договору поруки було відмовлено.

Крім того, 31.07.2008 року між ОСОБА_1 та Банком був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д.. Відповідно до вказаного іпотечного договору іпотекодавець ОСОБА_1 передає в іпотеку іпотекодержателю Банку квартиру АДРЕСА_1 , що є приватною власністю іпотекодавця на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.03.2001 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. по реєстру за №2052 (Т. 2, а. с. 86 87).

З довідки-розрахунку заборгованості станом на 09.01.2015 року вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 0 від 31.07.2008 року складає: - заборгованість за кредитом 99 115,16 доларів США; - заборгованість за відсотками 4 932,69 доларів США; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 2 785,61 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії 10 014,85 грн. (Т. 1, а. с. 18 26).

Судом досліджено письмові вимоги Банку про повернення заборгованості, які направлялися відповідачам, з доказами отримання відповідачем ОСОБА_2 та повернення кореспонденції, адресованої ОСОБА_1 , за закінченням терміну зберігання (Т. 1, а. с. 35 45). З позовом до суду Банк звернувся 30.01.2015 року (Т. 1, а. с. 2). Таким чином, ні строк позовної давності (ст. 257 ЦК України), ні строк пред`явлення вимоги до поручителя (ст. 559 ЦК України) не закінчився.

Матеріали справи містять Висновок спеціаліста №29574 економічного дослідження відповідності графіку платежів вихідним умовам кредитування за Договором про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 31.07.2008 року, складений ПП «Гранд Іншур» 22.06.2018 року.

Відповідно до вказаного Висновку спеціаліста №29574 Умовам кредитування, визначеним Договором про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 31.07.2008 року (розмір кредиту 107 300,00 доларів США, строк кредиту 252 місяці, розмір відсоткової ставки 13,50% річних, тип кредиту - ануїтет, метод нарахування відсотків 30/360) відповідає щомісячний ануїтетний платіж в розмірі 1 225,50 доларів США. Визначений Кредитором в графіку платежів розмір щомісячного ануїтетного платежу не відповідає вихідним умовам кредитування та є завищеним на 59,50 доларів США. Визначений Кредитором розмір щомісячного ануїтетного платежу 1 285,00 доларів США за однакових умов кредитування відповідає розміру відсоткової ставки 14,25% річних. Вихідним умовам кредитування, визначеним Договором про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 31.07.2008 року (розмір кредиту 107300,00 доларів США, строк кредиту 252 місяці, розмір відсоткової ставки 13,50% річних, тип кредиту - ануїтет, метод нарахування відсотків 30/360) відповідає розмір абсолютного значення подорожчання кредиту 201 519,47 доларів США та 63 387,16 грн.. Отже, визначений Кредитором в графіку платежів розмір абсолютного значення подорожчання кредиту не відповідає вихідним умовам кредитування та є завищеним на - 11 226,29 доларів США. Вихідним умовам кредитування, визначеним Договором про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 31.07.2008 року (розмір кредиту 107300,00 доларів США, строк кредиту 252 місяці, розмір відсоткової ставки 13,50% річних, тип кредиту - ануїтет, метод нарахування відсотків 30/360) відповідає розмір реальної відсоткової ставки 15,30% річних. Отже, ані визначений Кредитором в графіку платежів розмір реальної процентної ставки, ані вірно розрахована реальна відсоткова ставка за цим графіком не відповідають реальній відсотковій ставці згідно вихідних умов кредитування та є завищеними на 0,69% та 1,65% відповідно.

Окрім того, у Висновку спеціаліста №29574 зазначено, що Додаток №2 Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту до Договору про надання споживчого кредиту № 0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 31.07.2008 року передбачає на 11 платежів по кредиту меньше (не 252 платежа, а 241 платіж), ніж передбачено умовами Договору, а також скорочення на 2 місяці строку повного повернення кредиту (з 252 місяців до 250 місяців) (Т. 2, а. с. 144 225).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.09.2018 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про призначення по справі судової економічної експертизи задоволено.

Призначено по справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1) Чи підтверджується документально отримання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів за договором про надання споживчого кредиту №0 від 31.07.2008 року, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») на придбання нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за договором купівлі-продажу квартири від 31.07.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. в реєстрі за №3824? 2) Чи підтверджується документально здійснення платежів з комісії за надання кредиту, з управління кредитом, платежів за надані супутні послуги на користь третіх осіб, пов`язані із страхуванням, сплатою державного мита за посвідчення договору іпотеки/застави, послуги нотаріусів, сплатою вартості послуг за проведення незалежної експертної оцінки предмету забезпечення відображених у Додатку №2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» до договору №0 від 31.07.2008 року, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») і у якій валюті? 3) Чи відповідає вимогам діючого законодавства документальне оформлення АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») банківських операцій з руху грошових коштів на рахунку № НОМЕР_2 (валюта USD) відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та на рахунку № НОМЕР_3 в АКІБ «УкрСиббанк»? 4) Чи обґрунтовано здійснювалось списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 (валюта USD) відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором №0 від 31.07.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та на рахунку № НОМЕР_3 в АКІБ «УкрСиббанк»? 5) Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_1 станом на 09.01.2015 року перед ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» умовам укладеного між сторонами договору про надання споживчого кредиту №0 від 31.07.2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором? 6) Чи має документальне підтвердження застосування АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») підвищеної відсоткової ставки, зазначеної у довідці-розрахунку заборгованості за кредитом станом на 09.01.2015 року за кредитним договором №0 від 31.07.2008 року (додаток до позовної заяви Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені у справі №520/1114/15-ц)? 7) Чи підтверджується документально сума заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визначена ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» у розмірі 104047,85 доларів США, як зазначено у позовній заяві у справі №520/1114/15-ц? 8) Чи відповідає процентна ставка, що нараховувалась АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до сплати за договором про надання споживчого кредиту №0 від 31.07.2008 року реальній процентній ставці за цим договором? (Т. 2, а. с. 235 238).

На виконання ухвали місцевого суду від 10.09.2018 року судовим експертом Бочкарьовим Д.О. надано Висновок експерта №136 від 27.12.2018 року судової економічної експертизи за матеріалами даної цивільної справи.

Проведеним дослідженням визначена невідповідність розрахунку нарахування до сплати сум з повернення кредиту та сум процентів за користування кредитом за період з липня 2008 року по січень 2015 року, у зв`язку з чим не підтверджується документально сума заборгованості ОСОБА_1 , визначена Банком саме у розмірі 104 047,85 доларів США, як зазначено у вищевказаному позові (Т. 3, а. с. 16 36).

Отже, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вищевказаним висновком експерта дійсно спростовується наявність заборгованості ОСОБА_1 перед Банком саме у розмірі 104 047,85 доларів США. Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту вищевказаного висновку експерта не вбачається посилання експерта на відсутність взагалі будь-якої заборгованості за кредитом.

Згідно висновку експерта сума сплаченого кредиту є більшою на 1 555,45 доларів США. Сума погашених процентів є більшою суми платежів за графіком на 13 704,90 долара США та є більшою на 20 768 доларів США суми погашених процентів.

Банк вищевказаних висновків експерта не спростував (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору, договору поруки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. ст. 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 546, 553, 554, 559 ЦПК України передбачено, що зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Виходячи з вищезазначених, встановлених по справі обставин, вимог діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31.07.2008 року станом на 09.01.2015 року в загальному розмірі 81 724,34 долара США, яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 81 724,34 долара США = 97 559,18 доларів США 1 554,45 долара США (переплачена сума коштів по тілу кредиту) 15 835,37 доларів США (залишок переплаченої суми коштів по процентам); - заборгованість про відсоткам 0,00 доларів США (Банк просив стягнути заборгованість про процентам у розмірі 4 932,69 доларів. Встановлено експертизою, що по процентам існує переплата у розмірі 20 768,00 долара США). У стягненні решти заборгованості за вищевказаним кредитним договором необхідно відмовити.

Виходячи з вищевказаного, апеляційна скарга є частково обґрунтованою, а тому підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пунктів 3, 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, необхідно стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 9 135,00 грн. = 3 654,00 грн. (за подання позову) + 5 481,00 грн. (за подання апеляційної скарги), пропорційно задоволеним позовним вимогам (79%), що дорівнює - 7 216,65 грн. = 9 135,00 грн. х 79%, тобто з кожного по 3 608,32 грн. 7 216,65 : 2.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», подану представником Жученком Русланом Олеговичем, - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2019 року в частині відмови у задоволення позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення вищевказаних позовних вимог.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (Код ) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31 липня 2008 року станом на 09 січня 2015 року в загальному розмірі 81 724 (вісімдесят одна тисяча сімсот двадцять чотири) долара 34 цента США та 2 200 (дві тисячі двісті) грн. 63 коп., яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту - 81 724 (вісімдесят одна тисяча сімсот двадцять чотири) долара 34 цента США; - пеня за прострочення сплати тіла кредиту - .2 200 (дві тисячі двісті) грн. 63 коп..

В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (Код ) судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 7 216 (сім тисяч двісті шістнадцять) грн. 65 коп., тобто з кожного по 3 608 (три тисячі шістсот вісім) грн. 32 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе