Справа пр. №2/756/1712/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Андрейчука Т.В.,
за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,
розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання, -
У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .
У згаданій квартирі також зареєстроване місце проживання батька позивача ОСОБА_2 .
Як стверджувала ОСОБА_1 , відповідач не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 2008 року, а тому втратив право користування цим житлом.
З цих підстав позивач просила суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою.
Відповідач відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не подав.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, представник подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судові засідання, призначені на 12 год 20 хв 17 червня 2020 року та 14 год 15 хв 20 жовтня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого висновку.
Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
25 червня 2008 року ОСОБА_1 за договором дарування, укладеним між нею та її батьком ОСОБА_2 , набула у власність квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 16).
У цій квартирі з 16 вересня 1980 року зареєстроване місце проживання батьків позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 8, 20).
Ч. 4 ст. 3 СК України визначено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Позаяк відповідач є батьком позивача, а тому відповідно до норм сімейного права ОСОБА_2 є членом сім`ї ОСОБА_1 на підставі кровного споріднення.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом.
Як зазначила у своєму позові ОСОБА_1 , у 2008 році відповідач ОСОБА_2 добровільно залишив квартиру АДРЕСА_1 . На сьогодні позивачеві не відоме теперішнє місця проживання відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Факт непроживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 понад рік поспіль засвідчується актами від 27 травня 2017 року, від 14 березня 2018 року, від 11 січня 2019 року, складеними мешканцями будинку АДРЕСА_2 та опосередковано підтверджується відповіддю Оболонського УП ГУ НП в м. Києві на запит адвоката, відповідно до якої відповідач у справі не звертався до органів Національної поліції з приводу неможливості проживання у квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 5-7, 34).
Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 більше року поспіль, а отже, він втратив право на користування цим житлом.
За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Водночас суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні її позову у частині вимог про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, позаяк такі здійснює відповідний орган реєстрації, який не вказаний відповідачем у справі та до нього не заявлено жодних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук