Справа №266/3914/20
Провадження№ 2/266/789/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

секретаря Макогон С.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 07.08.2020 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за зазначеною позовною заявою, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Зобов`язано відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» надати суду довідку про нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мотористу 1 класу матросу 2 класу заробітної плати за період його роботи в ТОВ «СРЗ» з 01.03.2020 р. по 31.07.2020 р., так як позивачу таку довідку підприємство не видає та він звернувся з відповідним клопотанням до суду.

09.09.2020 р. відповідачем надано до суду відзив на дану позовну заяву, але витребувані докази не надано.

09.09.2020 р. та 05.10.2020 р. відповідачу повторно надіслано ухвалу від 07.08.2020 р. для виконання та судом звернено увагу на беззаперечне виконання ухвали суду, роз`яснено, що суд буде вимушений застосувати до відповідача відповідні санкції, передбачені законодавством України.

20.10.2020 р. відповідачем до суду направлено лист за вих.№80000/10010-11-1755 від 20.10.2020 р., згідно змісту якого довідка про заборгованість з заробітної плати не використовується на підприємстві, оскільки Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», дозволяє вільно вибирати правила документообігу і технологію облікової інформації.

Однак, згідно ст. 49 КЗпП Україн и, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Частиною 2 статті 18 ЦПК України визначено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно до ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

У випадку повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що судом встановлено, що вимоги ухвали суду від 07.08.2020 р. відповідачем станом на 20.10.2020 р. не виконано без поважних причин, строки розгляду справи порушуються, суд вважає за необхідне застосовувати до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» ОСОБА_2 захід процесуального примусу у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 84, 143, 144, 148 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Застосувати до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

Стягнути з директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави штраф в розмірі 1,0 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 144 ЦПК України, застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

У відповідності до ст. 148 ЦПК України , ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині стягнення штрафу в порядку процесуального примусу протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Курбанова Н. М.