Справа №442/3571/20
Провадження №2/442/983/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання неповнолітньому ОСОБА_2 право на спадкування,-

в с т а н о в и в :

15.06.2020 року позивач в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить надати йому право на спадкування разом з ОСОБА_3 по смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її свекруха ОСОБА_2 . Позивач перебувала у шлюбі з її сином ОСОБА_3 . У цьому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_2 .

22.02.2011 року шлюб розірвано і позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

До розлучення позивач проживала разом з свекрухою у АДРЕСА_1 . Опікувалась та матеріально забезпечувала свою свекруху до дня її смерті: готувала їжу, прала білизну, матеріально забезпечувала ОСОБА_2 .

Після смерті свекрухи ОСОБА_2 залишилась спадщина - будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка.

За час життя свекрухи, яка перебувала у безпорадному стані позивач опікувалась останньою: надавала їй кошти, матеріально утримувала та забезпечувала, давала гроші на операцію, провідувала її.

Крім того свекруха тільки їй довіряла свої документи на будинок, землю. Позивач оплачувала виготовлення технічної документації на будинок та земельну ділянку та займалась похоронами по смерті ОСОБА_2 .

Спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 є її єдиний син ОСОБА_3 , інших дітей у померлої не було .

Хоча неповнолітній син позивачає спадкоємцем п`ятої черги, але керуючись ч. 2 ст. 1259 ЦК України, відповідно до якої «фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані».

Враховуючи вказане, позивач просить надати право на спадкування після ОСОБА_2 через зміну черговості її сину ОСОБА_6 .

Ухвалою від 16.06.2020 відкрито провадження в справі та постановлено розглядати таку в порядку загального позовного провадження 08.07.2020, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

У зв`язку з прийняттям Постанови КМ України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19» від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

08.07.2020 року підготовче судове засідання у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 08.09.2020 року.

24.09.2020 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та запит про виклик свідків.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, покази свідків, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач представляє інтереси неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є ОСОБА_3 .

Прізвище « ОСОБА_4 » позивач змінила на « ОСОБА_5 » після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.2020 року підтверджується, що ОСОБА_2 , свекруха позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її єдиний спадкоємцем першої черги є відповідач ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина будинковолодіння у АДРЕСА_1 .

Статтею 1258 ЦК України, передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Верховний Суд України в п. 6 постанови Пленуму "Про судову практику в справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я.

Позивач, вказуючи в позовній заяві про безпорадний стан її свекрухи, не підтвердила такий жодними належними доказами. Наявні в матеріалах справи копії фіскальних чеків та виписаних назв лікарських засобів, не можуть слугувати доказом того, що саме ці витрати здійснені позивачем та в інтересах спадкодавця, як і безпорадність стану померлої ОСОБА_2 .

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас із наведеного вище, вбачається, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази з боку позивача, які б свідчили про те, що вона опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, як і не доказано безпорадний стан останньої.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності та ту обставину, що суд не вправі виходити за межі позовних вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів про підставність такого позову, з огляду на викладене вище у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за безпідставністю та недоведеністю, відповідно понесені позивачем судові витрати, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід віднести на її рахунок.

На підставі ст.ст. 12, 13, 81, 223, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання неповнолітньому ОСОБА_2 право на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 27.10.2020 року.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В. Крамар