Справа № 587/193/17
РІШЕННЯ
27 жовтня 2020 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Черних О.М.,
з участю секретаря судового засідання Землюк А.П.,
представника позивача за первісним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм фінанс» - Давиденка К.С.
представника відповідачів за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Бровко Р.М.,
представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 адвоката Талденко О.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі Сумського районного суду Сумської області та у режимі відеоконференції з приміщення Крюківського районного суду м. Кременчука матеріали цивільної справи за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм фінанс» (м. Київ, вул. Січових стрільців, 77) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм фінанс» (м. Київ, вул. Січових стрільців, 77) про розірвання кредитного договору в зв`язку з істотною зміною обстановки, -
ВСТАНОВИВ:
04.05.2018 р. до Сумського районного суду Сумської області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Банк» Фінанси та кредит» про розірвання кредитного договору в зв`язку з істотною зміною обстановки, в якій позивач за зустрічним позовом просить розірвати кредитний договір № 11/І-2007/81 від 03.05.2007 року, укладений між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 .
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 04 грудня 2019 року було замінено позивача за первісним позовом на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм фінанс».
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 30 січня 2020 року було замінено відповідача за зустрічним позовом на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм фінанс».
У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом уточнені вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з наведених в ньому підстав та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити з підстав його необґрунтованості, підтримавши пояснення, надані у письмовому відзиві.
Представник відповідачів за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Бровко Р.М. в судовому засіданні заперечував проти первісного позову та просив задовольнити зустрічну позовну заяву з мотивів, викладених у ній.
Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Талденко О.В. проти первісного позову заперечувала, вказавши, що згідно чинного законодавства порука припиняється після закінчення строку в встановленого в договорі поруки. Також зазначила, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, зустрічний позов підтримала.
Суд, вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.05.2008 р. між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» (правонаступником якого є позивач у справі ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») та відповідачем у справі ОСОБА_1 був укладений договір № 11/І-2007/81 про надання кредиту.
Згідно п.4 вищевказаного договору, відповідач сплачує позивачу проценти за відсотковою ставкою 11,00% річних, щомісяця у строк до 10 числа кожного місяця, у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого визначений п. 3.2 цього Договору (а.с. 7-16).
Відповідно п.7.2 вищевказаного договору він набирає чинність з моменту першої видачі кредитних ресурсів та діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань (а.с. 7-16).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виступили поручителями повернення даного кредиту, про що були відповідно укладені договори поруки від 03.05.2017 р., де зазначено, що поручитель у випадку невиконання та/або прострочення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором зобов`язується виконати зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором (а.с. 17-20).
Також, в забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено іпотечний договір від 03.05.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_1 передає в заставу (іпотеку) житловий будинку, що знаходиться під номером АДРЕСА_2 (а.с. 21-25).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Визначення поняття «зобов`язання» міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку, відповідачем порушувались строки внесення платежів (а.с. 27-41).
Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов`язання належним чином, відповідачі, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом не виконали. У зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором.
Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, який підлягає стягненню, суд виходить з такого.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору.
В судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту не проводились згідно графіку, а тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом.
Встановлено, що останній платіж внесено ОСОБА_1 17 грудня 2016 року.
Таким чином, право на позов у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виникло з 17.01.2017 року через несплату відповідачем чергового платежу, строк повернення якого настав до 10.01.2017 року, до суду з позовом банк звернувся 27.01.2017 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Встановивши, що загальна сума боргу з врахуванням пені складає 584414,29 гривень, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки на 50 %до суми 103549, 38 гривень.
Стосовно позиції представника ОСОБА_3 адвоката Талденко О.В. щодо припинення договору поруки суд зважає на наступне.
В своїх посиланнях адвокат Талденко О.В. звертає увагу на позицію Верховного суду у постанові Касаційного цивільного суду від 11.11.2019 року по справі № 725/3981/14, де дійсно колегія суддів застосувала шестимісячний строк пред`явлення вимоги до поручителя відповідності до положень ст. 559 ЦК України. Але в тому випадку було попереднє звернення до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому саме від того часу йшов відлік шести місяців, оскільки настав строк виконання основного зобов`язання. Як зазначалося вище, відповідно до п.п. 2.3. строк дії кредитного договору до 03 січня 2026 року. Згідно п.п. 5.1 договору поруки порука припиняється із припиненням зобов`язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не заявив позовні вимоги до поручителя. А тому суд вважає, що вимоги до поручителя заявлені вчасно і необхідно проводити стягнення в солідарному порядку.
Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 , суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Однією із засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України), яка полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У випадках, передбачених законодавством, право сторін визначати умови договору на власний розсуд може бути обмежено.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).
Разом з цим, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Укладаючи кредитний договір № 11/І-2007/81 від 03 травня 2007 року, сторони своїми підписами підтвердили, що ними узгоджені всі істотні умови договору, договір відображає повне розуміння сторонами його предмету, змісту зобов`язань кожної із сторін, їх прав та обов`язків, відповідальності сторін - як позичальника так і банку, строків виконання зобов`язань сторонами, строку дії кредитного договору та інших істотних умов такого договору.
Отже, позивач був ознайомлений з умовами кредитування, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року у справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.
Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Згідно матеріалів справи договір № 11/І-2007/81 від 03 травня 2007 року підписаний сторонами, до нього наданий додаток № 1 графік погашення розміру заборгованості також підписаний сторонами.
Таким чином, вищевказаний договір відповідає вимогам закону.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в дольовому порядку, а саме по 2922,07 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм фінанс» (м. Київ, вул. Січових стрільців, 77) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм фінанс» (м. Київ, вул. Січових стрільців, 77) про розірвання кредитного договору в зв`язку з істотною зміною обстановки - відмовити у повному обсязі.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних