Справа № 180/1355/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді Янжули О.С.

при секретарі: Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з матері на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів з матері на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він уклав шлюб із відповідачем. У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 року шлюб між ними розірвано. При розірванні шлюбу питання щодо визначення місця проживання дітей не ставилося. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з ним за адресою: АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день діти зареєстровані за вказаною адресою. Певний час мати дітей з дітьми разом не проживала, про що 22.04.2020 року головою квартального комітету складно акт.

Судовим наказом Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2020 року по справі №180/51/20 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду - 13 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. На той час ОСОБА_4 проживав з ним, знаходився на його утриманні, тому він звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення, судовий наказ було скасовано.

Із спливом часу колишня дружина з`явилася у житті дітей, молодший син ОСОБА_4 налагодив стосунки з матір`ю та переїхав жити до неї. Відповідачка вдруге звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на неповнолітнього ОСОБА_4 . Судовим наказом Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.06.2020 року стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду - 21 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Оскільки дитина не визначилася із постійним місцем проживання - з матір`ю чи з батьком, а вони не могли дійти згоди, він звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення. У задоволенні заявлених вимог йому було відмовлено.

Відповідачка, мати двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 забулась про існування старшого сина ОСОБА_3 . Як до розірвання шлюбу, так і після, ОСОБА_3 проживає разом з ним, мати самоусунулася від виховання та утримання сина, не турбується його розвитком, навчанням, здоров`ям, матеріальним та духовним забезпеченням. Аліменти він сплачує на утримання молодшого сина ОСОБА_4 , він сам утримує ОСОБА_3 . ОСОБА_3 зарахований до Марганецького коледжу Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на 1 курс денної форми навчання, що потребує додаткового фінансування.

Враховуючи, що ОСОБА_3 проживає з ним, вважає за доцільне звернутися із позовною заявою про стягнення аліментів із відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня усунення матері від утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Саме з цієї дати Марганецьким міським судом Дніпропетровської області встановлено, що мати не проживає разом з дитиною, винесено судовий наказ про стягнення аліментів, який було скасовано у зв`язку із підтвердженням того факту, що відповідачка з дітьми не проживає.

На момент подачі позову до суду ним було подано заяву до комісії з питань захисту прав дитини ВК Марганецької міської ради щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 разом з ним від 04.09.2020 року. Рішенням комісії заяву задоволено та визначено місце проживання ОСОБА_3 з ним.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення 13 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

06 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву, у якому просила позовну заяву задовольнити частково, стягнути з неї на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 розміру її доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подання позову - 07.09.2020 року. Свій відзив обгрунтувала тим, що позов подано до суду позивачем 07.09.2020 року, в якому позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення 13 січня 2020 року. Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Законодавством передбачено, що на одну дитину, якщо двоє та більше дітей, передбачено 1/6 розмірів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Сам позивач не заперечує, що у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сам позивач посилається в позові на рішення виконкому, яке він надасть суду, де встановлено місце проживання старшого сина ОСОБА_3 з позивачем, а ОСОБА_4 з нею. крім того, позивач у позові зазначає, що молодший син ОСОБА_4 , налагодив стосунки з матір`ю та переїхав жити до неї. Їхня сумісна малолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її забезпеченні. Вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/6 від її доходу є розумним та не суперечить нормам матеріального права, буде справедливим балансом щодо захисту обох неповнолітніх дітей. Відносно стягнення аліментів не з моменту подання позову, тобто не з 07.09.2020 року, а з 13.01.2020 року, то вона заперечує, оскільки аліменти на дитину присуджуються з моменту подачі позову, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням від сплати.

12 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення 13 січня 2020 року. Відповідь на відзив обгрунтовує тим, що відзив на позов підтверджує той факт, що їхній син ОСОБА_3 проживає з ним, відповідачка не заперечує той факт, що після розірвання шлюбу діти проживали з ним, і лише з часом переїхав проживати до своєї матері. Хибним є твердження позивачки щодо того, що ОСОБА_4 знаходиться на її забезпеченні. Довідкою про доходи підтверджено факт сплати ним аліментів на утримання ОСОБА_4 , в липні 2020 року - 4752,40 гривень, в серпні 2020 року - 3000 гривень, у вересні 2020 року - 8964,65 гривень, у жовтні 2020 року - 6214,01 гривень. Відповідач у відзиві стверджує, що він обманює суд стосовно факту матеріального утримання відповідачкою сина ОСОБА_3 . Жодних доказів прийняття участі у житті як матеріально, так і морально, не надає. Щодо заперечень відповідачки стосовно розміру аліментів зазначає, що як цитує відповідачка, згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому вона стверджує, що на одну дитину даною статтею передбачено аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу, відповідачка на власний розсуд змінює розмір аліментів. На молодшого сина ОСОБА_4 він сплачує аліменти у розмірі ј від доходу, зменшення розміру аліментів з ј на 1/6 частину доходу із відповідачки на утримання ОСОБА_3 призведе до нерівноправності щодо утримання дітей. 22 вересня 2020 року виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області виніс рішення №497, яким визначив місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним. Щодо дати початку стягнення аліментів, вважає доцільним з того моменту, коли відповідачка самоусунулася від матеріального забезпечення дітей. У справі 180/745/20 від 10.06.2020 року даний факт доведено та ніким не оскаржувався.

21 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про уточнення позовних вимог, де просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти 1/3 частину на утримання двох дітей з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року - ОСОБА_4 , 2011 року народження та ОСОБА_3 , 2005 року народження; стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на одну дитину ј, але не менше 50% від мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , 2005 року народження, з 01 травня 2020 року. Заяву обгрунтував тим, що згідно акту від 22 квітня 2020 року фактичного проживання осіб, його дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у нього за його адресою та що вони з січня 2020 року по травень 2020 року проживали разом з ним, знаходилися на його утриманні. Мати у їх вихованні та утриманні не приймала участі, проживала за межами України. Факт проживання з ним ОСОБА_4 з січня 2020 року по травень 2020 року підтверджує відповідачка у відзиві та підтверджується тим, що відповідачка подала на нього про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 , який проживає з нею з червня 2020 року по даний час. У позові про стягнення аліментів з нього відповідачка зазначає, що вона була відсутня в Україні та заявила про стягнення аліментів з часу, коли ОСОБА_4 почав з нею проживати. З травня 2020 року по даний час ОСОБА_4 проживає з матір`ю, ОСОБА_3 проживає з ним. З травня 2020 року мати розлучила їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

За змістом ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 04 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони по справі являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого 29 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони по справі являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно копії домової книги з прописки громадян, проживаючих у будинку АДРЕСА_1 , у будинку значаться зареєстрованими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно довідки голови квартального комітету від 22 серпня 2020 року, у будинку АДРЕСА_1 проживає та прописаний ОСОБА_1 , склад сім`ї: ОСОБА_3 , 2005 року народження.

01 вересня 2020 року служба у справах дітей Марганецької міської ради склала акт про обстеження сім`ї ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно якого ОСОБА_2 проживає разом із дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бабусею ОСОБА_7 , дідусем ОСОБА_8 .

Згідно акту обстеження сім`ї служби у справах дітей Марганецької міської ради, від 03.09.2020 року, ОСОБА_1 проживає разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На момент обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Як видно з копії ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області, у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, 10 червня 2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 21 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Судовий наказ залишено в силі.

Відповідно довідки про доходи ОСОБА_1 , з червня 2020 року по вересень 2020 року позивач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 .

Відповідно довідки в.о. директора Марганецького коледжу Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» Н.О. Мажорова від 26 серпня 2020 року, ОСОБА_3 зарахований на 1 курс денної форми навчання Марганецького коледжу Національного технічного університету «Дніпровська політехніка».

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року №497 визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідач матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у добровільному порядку не надає.

З урахуванням наявних у справі доказів та норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, який надає матеріальну допомогу сину ОСОБА_4 - сплачує аліменти на його утримання, крім того на його утриманні знаходиться син ОСОБА_3 , відповідач є працездатною особою, отримує заробітну плату, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2005 року народження, в розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 07.09.2020 року, а не з 01 травня 2020 року.

Відповідач у відзиві просила стягнути з неї аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини доходу. Суд вважає неможливим стягнення аліментів у вказаному розмірі, оскільки на її користь із позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), тому, виходячи із засад справедивості, розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , повинен бути не меншим, оскільки діти мають рівні права на утримання їх батьками.

Вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліменти 1/3 частину на утримання двох дітей з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року - ОСОБА_4 , 2011 року народження та ОСОБА_3 , 2005 року народження, задоволенню не підлягають, оскільки Сімейним кодексом України, а саме статтею 191 передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Доказів ухилення відповідача від сплати аліментів за період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року позивачем суду не надано.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позовна заява містить дві вимоги майнового характеру, одну позовну вимогу задоволено частково, в задоволенні іншої позовної вимоги відмовлено, позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 840,80 гривень, та з позивача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 гривень.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на утримання дитини аліменти з дня пред`явлення позову - з 07.09.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 6, 9, 12,13,19,76,81,141,

247, 258, 263-265,268, 273, 274-277, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180,181,182,183,191 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з матері на утримання неповнолітньої дитини - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 вересня 2020 року, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула