Ухвала

26 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 450/335/17

провадження № 61-11809ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 липня 2020 року усправі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Збирит Олена Вікторівна, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Бурило Вікторія Вікторівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та повернення земельної ділянки у приватну власність,

встановив:

06 серпня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_6 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення її недоліків шляхом подання касаційної скарги у новій редакції, оформленої у відповідності до статті 392 ЦПК України та сплати судового збору.

На виконання вимог зазначеної ухвали ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду квитанцію № 66315 від 02 жовтня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 3 840, 00 грн.

Однак, заявник не надала суду касаційну скаргу у новій редакції, в якій відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів у відповідностідо кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_1 і строк для усунення недоліків касаційної скаргина рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 липня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов