03.09.2020 Справа № 756/9028/19
Справа № 756/9028/19
Провадження 2/756/1483/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Шершньові В.О., Даневич А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з 12.09.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За період сумісного проживання нами за спільні кошти придбано автомобіль «Hyundai Santa FE», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені, а автомобіль було придбано за рахунок його заробітку, ОСОБА_1 просив суд визначити за ним право власності на 2/3 частини автомобіля, а за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину автомобіля.

Ухвалою, постановленою в судовому засіданні 11.09.2019 року прийнято до провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 зазначає, що придбаний під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 транспортний засіб «Hyundai Santa FE», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , був зареєстрований на відповідача.

Оскільки після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1 діти залишились проживають разом з ним та перебувають на її утриманні, ОСОБА_2 просить суд відступити від рівності часток при поділі майна та визнати за нею право власності на 2/3 частини автомобіля, а за ОСОБА_1 на 1/3 частину спірного автомобіля.

В поданому відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог повністю, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, оскільки він не ухиляється від утримання дітей.

У відповіді на відзив за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначила, що викладені відповідачем у відзиві на зустрічну позовну заяву обставини суперечать дійсності.

В письмових запереченнях на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог повністю, посилаючись, що обставини, на які посилається в зустрічній позовній заяві є надуманими та такими, що не відповідають дійсність та більшість з них взагалі не стосуються предмету позову.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 первісний позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_6 проти первісного позову заперечували, зустрічний позов просили задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

Судом установлено, що 12.09.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.06.2019 року серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1021, виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 12).

Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 922, виданим 20.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 1243, виданим 29.05.2020 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 13-14).

01.11.2018 року ОСОБА_1 придбано автомобіль «Hyundai Santa FE», 2008 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2018/1172462.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , власником транспортного засобу «Hyundai Santa FE», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_8 , є ОСОБА_1 (а.с. 15).

Як вбачається з квитанцій про перерахування грошових коштів АТ «КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 у період з липня по листопад 2019 року перераховував ОСОБА_2 по 4 000 грн. в рахунок аліментів на утримання дітей (а.с. 113, 114).

Крім того, з наданих сторонами квитанцій вбачається, що кожен з них несе витрати на їх утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що під час розгляду справи установлено те, що спірний автомобіль придбаний під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, суд дійшов висновку про те, що він є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, а їх частки у праві на це майно є рівними, оскільки доводи ОСОБА_1 про його придбання за рахунок особистих коштів, а також доводи ОСОБА_2 про наявність виняткових обставин для відступлення від засади рівності часток подружжя належними та допустимими доказами не підтверджені.

При цьому суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_7 , яка перебуває в родинних відносинах з ОСОБА_2 , та ОСОБА_8 , яка перебуває з ОСОБА_2 у дружніх відносинах, оскільки вони суперечать письмовим матеріалам справи.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з визнанням за кожним з них права власності на Ѕ частину автомобілю «Hyundai Santa FE», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Оскільки позовні вимоги сторін задовольняються частково, фактично в рівних частках, то відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір за первісним та зустрічним позовами покладається на них пропорційно до розміру задоволених вимог й відповідно підлягає взаємозарахуванню.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя визнати:

- за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності на Ѕ частину автомобілю «Hyundai Santa FE», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_8 ;

- за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) право власності на Ѕ частину автомобілю «Hyundai Santa FE», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_8 .

В решті вимог первісного та зустрічного позовів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя