Справа № 462/6956/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 квітня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Пилип`юк Г.М.,

за участю секретаря - Зубрицької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львова цивільну справу за позовом АТ «Державного експортно-імпортного банку України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Укрексімбанк» звернулося в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 19.02.2016 року у розмірі 5274,83 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідач підписав заяву від 19.02.2016 року про укладення договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №ГМ/2016-02, згідно якої отримав кредитні кошти. Відповідно до п.п. 2.4, 2.5, 2.6 Кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію до Карткового рахунка з лімітом в сумі не більше 4000,00 грн. строком до 28.02.2019 року для оплати будь-яких проведених відповідачем операцій за картковим рахунком, у разі недостатності власних грошових коштів відповідача на Картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Відповідно до п. 2.10, пп. 7.2.15 Кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 40 % річних не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. Позивач повністю виконав свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором щодо надання кредиту. Строк погашення кредиту минув 28.02.2019 року. Відповідач свої зобов`язання не виконав, йому була скерована претензія з вимогою погасити всю заборгованість за Кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 30.10.2019 року становить 5274,83 грн., що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2117,03 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1930,24 грн., пені за прострочене зобов`язання у розмірі 741,31 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу в розмірі 486,25 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав клопотання, в якому позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив та просить розглядати справу у його відсутності, що суд вважає за можливе.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, який в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судових засідань повістками, котрі направлялися рекомендованими листами, відзиву суду не подав, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення заочного рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідач підписав Заяву від 19.02.2016 року про укладення договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №ГМ/2016-02, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок строком до 28.02.2019 року. Відповідно до п.п. 2.4, 2.5, 2.6 Кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію до Карткового рахунка з лімітом в сумі не більше 4000,00 грн. строком до 28.02.2019 для оплати будь-яких проведених відповідачем операцій за картковим рахунком, у разі недостатності власних грошових коштів відповідача на Картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Відповідно до п. 2.10, пп. 7.2.15 Кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 40 % річних не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. Позивач повністю виконав свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором щодо надання кредиту. Строк погашення кредиту минув 28.02.2019. Відповідач свої зобов`язання не виконав, йому була скерована претензія з вимогою погасити всю заборгованість за Кредитним договором №060-13-2/964-6 від 17.05.2017 року з вимогою в строк до 18.06.2017 року погасити всю заборгованість, крім того, такі вимоги були скеровані відповідачу повторно №060-13-2/1293-19 від 02.07.2018 року та №0603250/10751-19-11 від 14.05.2019 року, проте такі вимоги залишені відповідачем без задоволення. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 30.10.2019 року становить 5274,83 грн., що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2117,03 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1930,24 грн., пені за прострочене зобов`язання у розмірі 741,31 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу в розмірі 486,25 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Умовами кредитного договору, а саме пунктом пп. 8.1.1. Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, відповідач сплачує позивачу пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме у періоді, за який нараховуватиметься пеня.

В порушення умов Кредитного договору, відповідач не тільки не повернув кредитні кошти, а не сплатив позивачу також і проценти за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 30.10.2019 року.

Таким чином, суд вважає, що відповідача, який не виконав умови укладеного з банком договору має нести відповідальність, вимоги позивача обгрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Понесені судові витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.2, 10, 12, 13, 81,89,141, 263-265, ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за договором від 19.02.2016 року в розмірі 5274 /п`ять тисяч двісті сімдесят чотири/ грн. 83 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , і.н. НОМЕР_1 в користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 1921,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Г. М. Пилип`юк

Оригінал рішення.