Єдиний унікальний номер справи 179/413/20
Провадження № 2/183/2830/20

У Х В А Л А
27 жовтня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Майної Г. Є.,
за участю секретаря судового засідання Данильченко Т. В.,
розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку, матеріальних збитків та моральної шкоди,-
10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку у подвійному розмірі, стягнення матеріальних збитків, пов`язаних з проведенням ремонтних робіт домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку, матеріальних збитків та моральної шкоди «надіслано» за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
У підготовче засідання сторони не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає за можливе провести підготовче засідання за їх відсутності.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Під час підготовчого засідання, перевіривши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного.
Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Г. Є. від 09 липня 2020 року цивільну справу прийнято до провадження та розпочато її підготовку до судового розгляду спочатку з призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 65-66).
Відповідно до ст. 1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Частиною 1 статті 3 ЦПК України визначено, що Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 статті 23 ЦПК України визначено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Як убачається з позовної заяви, у березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за захистом свого порушеного майнового права, шляхом стягнення з відповідача, зокрема, грошових коштів, а саме подвійного розміру завдатку, сплаченого відповідачеві в рахунок укладання в майбутньому договору купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; а також стягнення матеріальних збитків, пов`язаних з проведенням ремонтних робіт домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку, матеріальних збитків та моральної шкоди, з посиланням на ч. 1 ст.27 ЦПК України, «надіслано» за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, з тих підстав, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2 (а.с. 54-55).
У свою чергу, під час проведення підготовчого засідання встановлено, що справи вищезазначеної категорії, розглядаються за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Спір у цій справі виник фактично щодо нерухомого майна, з приводу якого позивач сплатила відповідачеві певну суму в рахунок домовленості сторін в подальшому укласти договір купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; а також позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки, які полягають у понесених витратах, пов`язаних з ремонтом домоволодіння за зазначеною вище адресою. Тобто, майно, з приводу якого виник спір, територіально не перебуває у Новомосковському районі Дніпропетровської області.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.
Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч. 1 ст. 30 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364 , 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.
Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 571 ЦК України правовим наслідком порушення зобов`язання, забезпеченого завдатком, з вини кредитора, є обов`язок повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
Отже для позовів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно, в тому числі умови про повернення сплаченого завдатку, встановлюється виключна підсудність.
Судом у підготовчому засіданні установлено, що у даному випадку, спір виник з приводу невиконання відповідачем умов попередньої домовленості сторін щодо купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки позов ОСОБА_1 стосується застосування правових наслідків невиконання відповідачем зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу, предметом якого було нерухоме майно, а саме: житловий будинок, даний позов має розглядатися за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням нерухомого майна.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність встановлених законом підстав для розгляду даної справи Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за правилами виключної підсудності.
Частиною 1 статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.
Разом з тим, згідно зі ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).
При цьому, відповідно до ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, прийняття Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення, за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку, матеріальних збитків та моральної шкоди, яка не підсудна цьому суду за правилами виключної підсудності, не відповідатиме критеріям рішення, які визначені ст. 263 ЦПК України, та є підставою, передбаченою ст. 378 ЦПК України, для його безумовного скасування, що суперечить завданням цивільного судочинства.
Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ.
Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності адміністративних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом.
Таке рішення є виконанням вимог закону.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 серпня 2019 року в справі № 855/364/19 (провадження № 11-871ав19).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 31, 32, 260, 261, 378 ЦПК України, суд
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку, матеріальних збитків та моральної шкоди передати для розгляду за підсудністю до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем її проголошення.

Ухвала суду складена та підписана 27 жовтня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна