Ухвала

21 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 570/5316/18

провадження № 61-14546ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцький завод «Будматеріали і К», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Рівненській області, про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцький завод «Будматеріали і К» (далі - ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали і К») на свою користь в інтересах ОСОБА_2 одноразово 289 148,69 грн; стягувати з ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали і К» на її користь в інтересах ОСОБА_2 щомісячно 11 807,50 грн, починаючи з 22 січня 2020 року з коригуванням цієї суми з кожним збільшенням мінімальної заробітної плати на коефіцієнт збільшення до 09 лютого 2020 року.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали і К» на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 289 148,69 грн. Постановлено стягувати з ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали і К» на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 щомісячно 11 807,50 грн, починаючи з 22 січня 2020 року із збільшенням цієї суми з кожним збільшенням мінімальної заробітної плати на коефіцієнт збільшення до 09 лютого 2020 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року (повний текст якої складено 04 вересня 2020 року) апеляційну скаргу ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали і К» задоволено. Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року скасовано. В задоволенні позову відмовлено.

30 вересня 2020 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2020 року (на час подання касаційної скарги) - 2 102 грн.

Ціна позову в цій справі становить 300 956,19 грн (289 148,69 грн + 11 807,50 грн), що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 вказала, що в оскаржуваному судовому рішенні апеляційний суд помилково застосував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 711/9464/15-ц, оскільки обставини, встановлені судами в цій справі, не є подібними до обставин справи № 711/9464/15-ц, в якій нещасний випадок з працівником на виробництві стався внаслідок удару електричним струмом, що не є джерелом підвищеної небезпеки. Законодавець встановив спеціальну норму посиленої відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, та передбачив звільнення від такої відповідальності, у випадку, якщо нещасний випадок відбувся на виробництві та були проведені виплати відповідно до Законів України «Про охорону праці» і «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах відсутній, тому ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Наведені заявником доводи є істотними, свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції.Тому, не дивлячись на те, що ціна позову в цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскаржуване в ній судове рішення підлягає перегляду в касаційному порядку.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 як позивач у справі про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року.

Витребувати з Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року цивільну справу № 570/5316/18 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцький завод Будматеріали і К», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Рівненській області, про відшкодування шкоди завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 листопада 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов