Ухвала

29 жовтня 2020 року

місто Київ

справа № 534/961/16-ц

провадження №61-776св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Погрібного С. О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 грудня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року залишено без задоволення.

ОСОБА_1 26 жовтня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про відвід судді-доповідача Погрібного С. О.

Ця заява та її копія надійшли до Верховного Суду та отримані суддею-доповідачем 28 жовтня 2020 року та 29 жовтня 2020 року.

Заява про відвід обґрунтовані тим, що касаційна скарга ОСОБА_1 станом на момент подання цієї заява не розглянута, що є порушенням засад цивільного судочинства щодо розумності дотримання строків розгляду справи судом.

Також заявник посилається на те, що Верховний Суд двічі відмовив у задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. На переконання заявника, положення статті 436 ЦПК України не визначає обов`язок особи, яка звертається із такою заявою, навести мотиви необхідності зупинення виконання оскаржуваного судового рішення.

Заявник вважає, що наведені доводи унеможливлюють справедливий та неупереджений розгляд касаційної скарги у справі визначеним складом суду, а саме, суддею-доповідачем Погрібним С. О.

Розглянувши заяву, а також матеріали касаційного провадження, Верховний Суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді-доповідача Погрібного С. О.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною четвертю статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстави стверджувати, що суддя Погрібний С. О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Той факт, що суддя Верховного Суду Погрібний С. О. постановив ухвали від 22 лютого 2019 року та від 28 серпня 2019 року про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року, не дає підстав для висновків про упередженість судді, оскільки по суті розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 не здійснено.

Інші доводи заявника, зокрема, щодо тривалого розгляду справи судом касаційної інстанції, обґрунтовані виключно припущеннями та не підтверджені будь-якими доказами і не свідчать про існування обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Погрібного С. О., який здійснює судовий розгляд касаційної скарги заявника.

Отже, аналіз змісту заяви про відвід судді Погрібного С. О. дає підстави для висновку, що у ній не викладено обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості та/або об`єктивності судді Погрібного С. О. В цілому, доводи заявника носять характер припущень, що не були належним чином доведені або підтверджені будь-якими зрозумілими доводами або доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про відвід судді необхідно визнати необґрунтованою.

Оцінюючи доводи заяви про відвід судді-доповідача, Верховний Суд виходить з того, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як й незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у цій справі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, які могли б бути добросовісно оцінені судом.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Таким чином, доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді-доповідача та свідчити про наявність сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

У зв`язку з визнанням заяви про відвід судді Погрібного С. О. необґрунтованою, вирішення зазначеного процесуального питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, підлягає передачі іншому судді.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Погрібного С. О. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Погрібного С. О. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко