Справа№591/3969/20
Провадження №2/592/2765/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту нерухомого майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що 27.04.2007 між нею та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого вона придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вона звернулася до ЦНАП у м. Суми з метою зміни назви вулиці в паспорті, натомість їй повідомили, що згідно з інформацією з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на її квартиру накладено арешт, а саме: «Тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 5796679, яке накладено на підставі постанови на арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК № 086506, 03.10.2007, Зарічний ВДВС Сумського міського УЮ, Державний виконавець Бистрова Н.Б., об`єкт обтяження - 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 ». З метою зняття даного арешту вона звернулася з заявою до Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області, за результатами розгляду їй було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешту, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Також в листі зазначено, що встановити, на виконання якого рішення суду накладено арешт, перевірити законність накладення чи наявність підстав звільнення з-під арешту майна неможливо, оскільки станом на 13.03.2020 матеріали виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт, на виконанні не перебувають та в архіві відсутні. Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2007, але вільно користуватися та розпоряджатися власним майном вона не може, так як на нього накладено арешт. В той же час Північно-східне міжрегіональне управління міністерства юстиції Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області відмовило їй у виключенні відомостей з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна: номер запису про обтяження: 5796679, об`єкт обтяження: квартира, 1/2 частки, адреса: АДРЕСА_1 . Враховуючи той факт, що фактично будь-яке виконавче провадження зобов`язального характеру, де вона була боржником, відсутнє, вважає, що відсутня правова підстава для подальшого обмеження її прав на квартиру, що полягає у арешті нерухомого майна, внесеної на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: АК №086506, 03.10.2007, Зарічний ВДВС Сумського міського УЮ, Державний виконавець Бистрова Н.Б. (реєстраційний номер обтяження: 5796679). У зв`язку з цим просить суд скасувати арешт нерухомого майна, накладеного на ім`я ОСОБА_4 , на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК 086506 від 03.10.2007 Зарічного ВДВС Сумського міського управління юстиції, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5796679.

Представник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконанні в територіальних відділах державної виконавчої служби Сумської області станом на 01.09.2020 виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебувають та зареєстрованими не значились. Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконанні в територіальних відділах державної виконавчої служби Сумської області станом на 01.09.2020,- з 09.07.2019 перебувають виконавчі провадження №59508505, 60399518, 61259871, 62331754, 62462812, 62513045, де боржником є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на примусовому виконанні в територіальних відділах ДВС Сумської області в період з 18.10.2007 перебували виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 . По вказаним виконавчим провадженням винесено постанови про повернення/закінчення виконавчих проваджень. Також, автоматизована система не містить відомостей про наявність відкритих виконавчих проваджень в період оформлення договору купівлі - продажу від 28.04.2007. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження за номером 5796679 зареєстровано на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК №086506 від 03.10.2007, виданої державним виконавцем Зарічним ВДВС Сумського міського УЮ Бистровою Н.Б., Зарічного ВДВС Сумського міського УЮ є заявником. Отже, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не може бути ініціатором накладення заборони чи обтяжень на майно позивача, оскільки кожна реєстраційна дія вчиняється на передбачених Законом підстав. У зв`язку з цим просили відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.04.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №201926953 мається інформація про державну реєстрацію обтяжень, датована 08.10.2007 про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_3 , об`єкт обтяження: квартира, 1/2 частка, за адресою: АДРЕСА_1 , дане обтяження здійснене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер АК №086506, 03.10.2007, Зарічним ВДВС СМУЮ (а.с.8).

13.03.2020 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східним Міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Суми) було видано лист ОСОБА_1 , відповідно до якого зазначено, що встановити, на виконання якого рішення суду накладено арешт, перевірити законність накладення чи наявність підстав звільнення з-під арешту майна неможливо, оскільки станом на 13.03.2020 матеріали виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт, на виконанні не перебувають та в архіві відділу відсутні (а.с.6-7).

Цивільне судочинство відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до абз.2 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016,- позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення про державну реєстрацію обтяжень на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , здійснене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер АК №086506, 03.10.2007, видане Зарічним ВДВС СМУЮ. Заявник - Зарічний ВДВС СМУЮ.

Статтею 51 ЦПК України не передбачено право суду самостійно залучати до участі у справі співвідповідача, навіть у випадку обов`язкової співучасті, якщо позивач не заявить такого клопотання.

Позивачем не заявлялось клопотання про залучення в якості співвідповідача - Зарічний ВДВС у м. Суми Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), який згідно постанови про арешт майна боржника накладав заборону на відчуження 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Належними сторонами в цивільному процесі будуть суб`єкти переданих на розгляд суду спірних матеріально-правових відносин. За положенням ЦПК України належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Тоді неналежними сторонами будуть ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні заявленого у справі позову про скасування арешту нерухомого майна необхідно відмовити, оскільки позов пред`явлено до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), а не до особи, якою було накладено арешт, тобто до неналежного відповідача, клопотання про залучення належного відповідача від ОСОБА_1 не надходило, а також враховуючи відсутність у суду відповідно до ст. 51 ЦПК України процесуальних повноважень на самостійну заміну неналежного відповідача належним, а саме на Зарічний ВДВС у м. Суми Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), суд дійшов висновку про відмову в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11 - 13, 51, 76 - 81, 89, 209, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту нерухомого майна відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 28.10.2020.

Суддя В.Б. Князєв