Провадження № 6/219/157/2020
У Х В А Л А

28 жовтня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Дубаніної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторону виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла зава Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторону виконавчого провадження, в якій заявник просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у цивільній справі № 219/11519/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що 29.09.2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області ухвалив рішення по справі № 219/11519/15-ц про стягнення з боржника (відповідача) ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500473375. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500473375. 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019 - 1KI/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500473375. 16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500473375.

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, розгляд справи просив здійснювати за відсутності заявника.

Представник стягувача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Також у судове засідання не з`явилися боржник ОСОБА_1 , та його представник ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника боржника надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, з заявою не згоден з підстав зазначених у запереченні.

25 вересня 2020 року на адресу суду надійшли письмові заперечення представника боржника ОСОБА_2 , в яких останній зазначає, наступне: як вбачається з заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні від 10.09.2020 року, яка була зареєстрована в Артемівському міськрайонному суді 15.09.2020 року заявник є третьою стороною і третьою організацією, якій перейшло права вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги. Ознайомившись з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ОСОБА_1 не згоден у повному обсязі з наступних підстав: за ст.10 ЦПК України за старою редакцією та ст. 12 ЦПК України, нової редакції, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України у старій редакції, яка діяла на час розгляду справи та ст.81 ЦПК України в новій редакції, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 13 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тобто доказами є оригінали документів, у тому числі оригінали заяви та інших документів, які дають підстави та право на звернення з тією чи іншою вимогою.

Згідно розділу 73, глава «Факторинг» передбачено поняття договору факторингу (стаття 1077 ЦК України): ч.1 - За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Ч.2 - Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст.1078 «Предмет договору факторингу»: ч.1 - Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ч.2 - Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ст.1079 «сторони у договорі факторингу»: ч.1 - Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Ч.2 - Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Ч.3 - Фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно ст.1080 «Недійсність заборони відступлення право грошової вимоги»: ч.1 - Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст.1081 «Відповідальність клієнта перед фактором»: ч.1 - Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Ч.2 - Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Ч.З - Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ст.1083 «Наступне відступлення право грошової вимоги» передбачено: ч.1 - Наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Ч.2 - Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.

З розділу 73, глава «Факторинг» вбачається, що наступна переуступка не допускається. Як вбачається з матеріалів доданих до заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні ТОВ «Вердикт Капітал» є вже третьою організацією, якій після AT «Альфа Банк» перейшло права вимоги за договором факторингу: перший договір факторингу №1 був укладений між АТ «Альфа-Банк» з TOB «Кредитні ініціативи» від 21.06.2016 року, другий договір факторингу №209 від 26.12.2018 року укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» і третій договір факторингу №16-01/19/1 від 16.01.2019 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» заявником по справі.

В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували право заявник ТОВ «Вердикт Капітал» на звернення до суду з даною заявою, так як згідно ч.1 ст.1083 ЦК України передбачено, що наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором Факторингу. Заявником не наданий договір факторингу або інший документ, який би підтвердив таке право, а саме договір факторингу №209 від 26.12.2018 року укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста». Відтак договір факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал є нікчемні згідно ст.215 ЦК України і встановлення не дійсності цих договорів в судовом порядку не вимагається (ч.2 ст.215 ЦК України).

Суд, при розгляді даної заяви повинен перевірити та надати належну правову оцінку документам, які містяться в матеріалах справи, як документи, які підтверджують начебто право заявника на звернення до суду з даною заявою. З даної правової оцінки та доданих документів до заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні можна зробити висновок, що договір факторингу №16-01/19/1 від 16.01.2019 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» є нікчемний в силу ч.2 ст.215 ЦК України (встановлення недійсності даного договору в судовому порядку не вимагається), а тому заявник не має право не тільки вимоги, але й права звертатися до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, так і звертатися в інші органи, у тому числі Держану виконавчу службу та приватних виконавців, які діють в межах Закону України «Про виконавче провадження» стосовно предмету спору, який виник між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 за яким вже прийняте рішення Артемівським міськрайонним судом від 29.09.2017 року по справі №219/11519/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа- Банк» заборгованості за кредитним договором №500473375.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 29.09.2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області ухвалив рішення по справі № 219/11519/15-ц про стягнення з боржника (відповідача) ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500473375.

21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500473375.

26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019 - 1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500473375.

16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500473375.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, переданий ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи із зазначених норм у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Судом встановлено, що заявник як на підставу для заміни сторони виконавчого провадження посилається на Договір Факторингу від 21.06.2016 року №1, Договір Факторингу від 26.12.2018 року №2019-1КІ/Веста. Договір відступлення прав вимоги від 16.01.2019 року №16-01/19/.

Однак з аналізу наданих на підтвердження правової позиції по заміні сторони виконавчого провадження заявником копій документів (договорів) не можливо встановити, що така заміна відбулася, оскільки: у копії витягу Договору Факторингу від 21.06.2016 року №1 відсутні дані щодо передачі боргу Боржника від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Кредиті ініціативи». Відповідно до ч. 1 ст. 1083 Цивільного кодексу України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Таким чином, передача права вимоги за договором Факторингу від 26.12.2018 року № 2019-1КІ/Веста можливе лише у відповідності до ч 1. ст. 1083 Цивільного кодексу України. Дослідити можливість відступлення права вимоги та цим договором можливе лише після аналізу повного тексту договору Факторингу від 21.06.2016 року №1,повний текст якого відсутній.

В договорі Факторингу від 26.12.2018 року №2019-1КІ/Веста також відсутня інформація щодо передачі права вимоги за боргами Боржника.

Таким чином, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 55, 260-261,442 ЦПК України, ст.512,514,1083 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторону виконавчого провадження у цивільній справі № 219/11519/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий суддя Н.М. Фролова