Єдиний номер справи 472/449/16-ц
Провадження 22-ц812/1461/20 Головуючий по 1 інстанції Орленко Л.О.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Грабової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2020р.

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Фермерське господарство «Горизонт», про відшкодування збитків,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_3 пред`явила в інтересах ОСОБА_1 позов до ОСОБА_2 і з врахуванням подальших уточнень просила про відшкодування 96000 грн. збитків (упущеної вигоди).

В позові зазначається, що на підставі свідоцтв про право власності, виданих 17 червня 2015 року приватним нотаріусом Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованих у реєстрі за № 307 та № 308 є власником нежитлової кам`яної будівлі - столярний цех загальною площею 411,3 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлова кам`яна будівля - олійний цех загальною площею 846,5 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані об`єкти нерухомості були придбані відповідно до ст.62 Закону «Про виконавче провадження» шляхом проведення електронних торгів. Після придбання нерухомих об`єктів позивач 03 жовтня 2015 року уклав договір оренди вказаного нерухомого майна з ФГ «Горизонт» строком на 1 рік. Розмір орендної плати згідно із договором оренди склав 12 000 грн. за кожен місяць.

Посилаючисья на те, що він не може вільно користуватися та розпоряджатись належним йому на праві власності майном, оскільки попередній власник зазначених будівль, ОСОБА_2 користується належними йому нежитловими приміщеннями, не допускає до вказаного приміщення та перешкоджає йому виконувати умови договору оренди, позивач на підставі ст.22 ЦК просив стягнути на його користь 96000 грн. упущеної вигоди.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2020р. позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 96000 грн. збитків (упущеної вигоди).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За правилами ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно із ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У частинах першій, другій статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на підставісвідоцтв про право власності, виданих 17 червня 2015 року приватним нотаріусом Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованих у реєстрі за № 307 та № 308, ОСОБА_1 належить нежитлова кам`яна будівля - столярний цех загальною площею 411,3 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлова кам`яна будівля - олійний цех загальною площею 846,5 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на зазначені об`єкти підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 червня 2015 року за № 39255097 та за № 39255803.

Вказані об`єкти нерухомості були придбані відповідно до ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом проведення електронних торгів.

03 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ФГ «Горизонт» укладено договір оренди нерухомого майна, а саме: нежитлової кам`яної будівлі - столярного цеху загальною площею 411,3 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлової кам`яної будівлі - олійного цеху загальною площею 846,5 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 1 рік з орендною платою у розмірі 12000 грн. за кожен місяць.

Заочним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10 травня 2017 року, у справі №472/225/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями шляхом їх звільнення від рухомого майна та демонтування замків задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні нежитловими приміщеннями, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, шляхом їх звільнення від рухомого майна та демонтування замків. Зазначеним рішенням суду встановлено, що факт чинення ОСОБА_2 перешкод у користуванні ОСОБА_1 нежитловими приміщеннями підтверджується актами від 17 лютого 2016 року та відповідними фототаблицями.

Отже, протиправність дій ОСОБА_2 встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Враховуючи те, що за укладеним 03 жовтня 2015 року договором оренди нежитлових приміщень ОСОБА_1 мав намір отримувати реальний прибуток у розмірі 12000 грн. щомісяця і який не отримав у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_2 , так як останній позбавив його можливості передати об`єкт оренди у користування ФГ «Горизонт», суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18).

Посилання в апеляційній скарзі щодо не надання позивачем акту прийому-передачі не можна вважати обґрунтованими, тому що даний акт складається за наслідком фактичної передачі об`єкта оренди, чому протягом строку дії договору оренди протиправно перешкоджав відповідач.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2020р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 28 жовтня 2020р.

Головуючий: Судді: