Справа №613/971/20 Провадження № 2/613/424/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/971/20 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - АТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить стягнути з відповідача - ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.07.2008 у розмірі 13 986,94 грн. станом на 12.08.2020, яка складається з наступного: 13 986,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 13 986,94грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 11.07.2008, згідно якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 12 500 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Крім того, 11.07.2008 відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», у якій відповідач власним підписом підтвердив, що ознайомлений з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, які діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в анкеті-заяві. Отже, відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вражаються простроченими. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 12.08.2020 року становить 13 986,94 грн., яка складається з наступного: 13 986,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 13 986,94грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Позивач вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». З огляду на викладене, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.

Засоби забезпечення позову не вживались.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк » в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього заборгованості у розмірі 13 986,94 грн. В обґрунтування зазначив, що з позовом він повністю не згоден, оскільки розмір заборгованості за користування кредитом, які були ним сплачені за весь період з 2008 року, тобто з моменту отримання кредитної карти банку, явно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту. Вказані перевищення не відповідають загальним засадам цивільного законодавства: справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Крім того, розрахунок заборгованості за договором, наданий позивачем, оформлений з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки відсутня інформація (ПІБ та посада) про те, хто саме склав вказаний розрахунок та чи є у вказаної особи повноваження на такі дії.

Також відповідач вказав, що за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України. У даній справі, згідно із умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити неустойку за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів за його користування повинне здійснюватись позичальником щомісячно рівними частинами, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку (п.п.3.1.1., п.5.4 правил користування платіжною карткою). За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Крім того, зазначив, що востаннє позивач користувався кредитними коштами в 2015 році, а з позовними вимогами банк звернувся до суду тільки 17 серпня 2020 року. Враховуючи викладене, стверджує про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з цим позовом.

Поряд з цим, відмітив, що Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, не підписані позичальником.

Враховуючи вищевикладене, просив відмовити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, у якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що ОСОБА_1 , звертаючись до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у підписаній ним анкеті-заяві від 11.07.2008 вказав всю інформацію (персональні дані, адресу проживання, та іншу додаткову інформацію), необхідну для отримання кредитної картки. З вказаної анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду на укладення договору, виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку «Універсальна», та особистим підписом засвідчив свою згоду з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Також відповідач власним підписом у заяві анкеті засвідчив те, що ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами. Також до матеріалів позовної заяви долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів», яка підписана особисто відповідачем, та з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 36,00% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку. Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 207 ЦК України (правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони), відсутність підпису відповідача в Умовах не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є недопустимими доказами.

Вказує, що встановлення відповідачу кредитного ліміту, видача йому кредитної картки «Універсальна» та користування кредитним лімітом повністю підтверджується випискою з карткового рахунку. Користуючись кредитними коштами, відповідач засвідчив свою обізнаність з умовами договору, а тому його твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначив, що виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5 (далі - Перелік № 578/5). Так, із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Поряд з цим, розрахунок заборгованості здійснюється за допомогою автоматизованого програмного комплексу, та провадиться за всім кредитним договором, а не за окремими кредитними картами, та належним чином завірений представником банку згідно повноважень за довіреністю. Враховуючи викладене, стверджує, що виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Щодо порядку погашення заборгованості представником позивача зазначено, що згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості. Пільговий період кредитування - це установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування процентів за користування кредитом проводиться за процентною ставкою 0,01% річних. У разі непогашення заборгованості протягом пільгового періоду за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік. Тарифи - розмір винагороди за послуги банку, є невід`ємною частиною договору. Перелік може змінюватися та доповнюватися, про що клієнт повідомляється у відповідності з цими умовами. Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів. Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів зазначені в Тарифах, а саме: розмір щомісячного мінімального платежу складає 7% (з 02.04.2014 розмір платежу було зменшено до 5%) від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості; строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості по кредиту. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені у строк, передбачений договором. У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів.

Стосовно черговості погашення заборгованості представник позивача зазначив, що за умовами кредитного договору кошти, отримані від Клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення прострочених процентів за користування кредитом, далі - простроченої суми кредиту (тіла кредиту), далі - процентів до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно цього Договору, далі - пені згідно цього Договору. При цьому сторони узгодили, що у разі виникнення за кредитною карткою несанкціонованого овердрафту (перевищення суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого Банком кредитного ліміту) черговість, визначена цим Договором, змінюється наступним чином: в першу чергу сплачуються відсотки за користування несанкціонованим овердрафтом, в другу чергу - тіло несанкціонованого овердрафту, далі - прострочені проценти за користування кредитом, далі - прострочена сума кредиту (тіло кредиту), далі - проценти до сплати по кредиту, далі - тіло кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно цього Договору, далі - пеня згідно цього Договору. Отже, Банком розподіляються кошти у відповідності до умов кредитного договору.

Щодо порядку нарахування відсотків на заборгованість за кредитом пояснив наступне. Розрахунок нарахування відсотків з урахуванням коефіцієнта на тіло/прострочене тіло кредита за період. Нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредита за період. Згідно Умов, за користування кредитом в період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати платить відсотки в розмірі, зазначеному в Заяві. При непогашенні кредиту в строки, встановлені у Заяві та Умовах, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

Щодо строку дії картки та договору представник позивача зауважив, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Так, відповідно до даного договору відповідачу відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Згідно Умов та Правил картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці, та є відкритим на невизначений строк». Платіжна картка - спеціальний платіжний засіб. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, а відтак, враховуючи, що Договір (Заява) не є розірваним або припиненим згідно зі ст.ст. 599, 651, 654 ЦК України, є чинним, тому відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плати за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Щодо строку позовної давності представник позивача зазначив, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто, це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Вказав, що в силу ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З посиланням на постанови Верховного суду України від 19.03.2014 по справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014 по справі №6- 61 цс 14 зазначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, з урахуванням строку дії перевипущеної картки, вказаного у довідці про видачу кредитних карт - до останнього дня 10 місяця 2022 року, та дати звернення до суду з цим позовом (26.08.2020), вказує, що позивач звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_1 до спливу строку позовної давності.

У зв`язку з викладеним, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності при зверненні до суду позивачем дотримано. Також згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання відповідача на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування, не повинно братися судом до уваги. Враховуючи викладене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У надісланій до суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності. В заявленому позові просив відмовити в повному обсязі, також просив прийняти рішення за його відсутності.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

11.07.2008 між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При цьому, згідно із заявою-анкетою, ОСОБА_1 отримав кредитну картку 11.07.2008 (а. с. 16).

Як зазначено в заяві-анкеті, відповідач погоджується з тим, що підписана ним заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також, у заяві-анкеті вказано, що відповідач своїм підписом підтверджує факт отримання ним інформації про умови кредитування у ПриватБанку.

У наданій банком довідці про умови кредитування від 11.07.2008, яка підписана ОСОБА_1 , зазначено базову відсоткову ставку за користування кредитом (3,0% у гривні), розмір щомісячних платежів (7% від заборгованості, але не менше 50 грн. /10 доларів США та не більше залишку заборгованості), строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні (а. с. 17).

Відповідно до наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виданої на ім`я ОСОБА_1 , з 11.07.2008 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1 300 грн., з 14.07.2008 - кредитний ліміт збільшено до 2 400 грн., з 10.07.2010 - збільшено до 4 400 грн., з 22.02.2013 - збільшено до 11 200 грн., з 23.12.2013 - збільшено до 12 400 грн., з 12.11.2014 - зменшено до 12 400 грн., з 21.11.2018 - збільшено до 12 500 грн., з 03.03.2020 - кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с. 14).

Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою про видачу відповідачу кредитних карток, остання картка № НОМЕР_1 була видана ОСОБА_1 21.11.2018 зі строком дії до жовтня 2022 року (31.10.2020) (а.с. 15).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 12.08.2020 за договором б/н від 11.07.2008 ОСОБА_1 має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13 986,94 грн., в т.ч. 13 986,94грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с. 12-13).

Наявність заборгованості у вказаному розмірі підтверджується також наданою позивачем випискою по рахунку відповідача (а.с.36-43).

Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем при зверненні до ПАТ КБ «ПРиватБанк» було підписано не лише анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11.07.2008, у якій надано особисту інформацію, необхідну для укладення договору (анкетні дані, розмір доходу, індивідуальний податковий номер, бажаний розмір кредитного ліміту, висловлено обізнаність і згоду із зазначеними Умовами та Правилами (а.с.16), а й довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». У вказаній довідці, підписаній особисто відповідачем, чітко визначено тип картки, тип кредитної лінії, валюту кредиту, базову відсоткову ставку за користування кредитом, розмір та строк внесення щомісячних платежів, комісію за несвоєчасне погашення заборгованості, та наведено приклади (розрахунки) використання кредитних коштів (а.с.17).

Таким чином, у вказаних Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та довідці про умови кредитування сторони узгодили всі істотні умови договору кредитування.

Отже, з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», між банком та ОСОБА_1 11.07.2008 укладено кредитний договір.

З огляду на викладене, суд відхиляє посилання відповідача не те, що ним не підписані Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, оскільки всі істотні умови кредитного договору були узгоджені сторонами в Анкеті-заяві та Довідці про умови кредитування.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 отримував кредитні кошти, користувався ними та протягом тривалого періоду часу частково виконував зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 11.07.2008 та випискою за період з 11.07.2008 по 12.08.2020.

З виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 , отримавши кредитну картку, почав активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість відповідача про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами. Тобто, відповідач своїми діями визнав наявність з позивачем зобов`язань за кредитним договором.

Позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 12 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 12.08.2020 склалась заборгованість у розмірі 13 986,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 13 986,94 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Жодних доказів, які б спростували наявність заборгованості по тілу кредиту або підтвердили її погашення (копії квитанцій, тощо) відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим, виходячи з положень ст. 81 ЦПК України щодо обов`язку сторін довести свої вимоги або заперечення, суд вважає, що наявність заборгованості по тілу кредиту у вищевказаній сумі, підтверджено належними доказами.

З приводу тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, щодо пропуску позивачем строку позовної давності звернення до суду з даним позовом, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Так, останній платіж на погашення кредиту було здійснено особисто відповідачем 21.10.2019, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.36), тому твердження відповідача про те, що з 2015 року він не користується кредитними коштами, не відповідають дійсності.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі N 161/15679/15-ц (провадження N 61-765св18) міститься висновок по застосуванню частини першої статті 264 ЦК України, згідно з яким з тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою волю згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх цивільних прав з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в межах строку позовної давності.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 не довів своїх заперечень та не надав суду належних доказів на спростування факту отримання кредитних коштів та погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями у повному обсязі. Відповідачем не надано відповідних чеків, квитанцій або виписок про повернення кредитних коштів. Таким чином погашення заборгованості не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду належними та допустимими доказами. Крім того, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, іншого розрахунку не надано, клопотання про проведення судово-економічної експертизи відповідач не заявляв.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 986,94 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2 102 грн.

Керуючись ст.ст. 207, 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 4, 10-13, 43, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274-279, 354, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, пп.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (розташованого за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, , рах. № НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором б/н від 11.07.2008 станом на 12.08.2020 в розмірі 13 986 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість ) грн. 94 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп..

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, суд за заявою учасників справи, які не брали участі у справі, поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 29 жовтня 2020 року.

Суддя О.С. Сеник