Справа № 301/2418/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Готри Т.Ю.

за участі секретаря - Кухта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іршавського районного суду від 01 квітня 2020 року (головуючий суддя Маркович І.І.) за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника Іршавського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Худанича Івана Михайловича у виконавчому провадженні АСВП №4756766, стягувач - ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 оскаржив у апеляційному порядку ухвалу Іршавського районного суду від 01.04.2020, якою йому відмовлено в задоволенні скарги на дії заступника начальника Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Худанича Івана Михайловича. У скарзі, з врахуванням доповнень до неї, ОСОБА_1 просив: - визнати неправомірними постанови ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 03.10.2019, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 03.10.2019, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03.10.2019, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 03.10.2019; зобов?язати ОСОБА_3 усунути порушення прав та свобод скаржника шляхом скасування вказаних постанов: визнати неправомірним Розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні АСВП № 47576066 від 03.10.2019 за № 14.5-36/10355: зобов?язати ОСОБА_3 здійснити перерахунок суми боргу по сплаті аліментів, врахувавши, що він отримує пенсію по інвалідності.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу місцевого суду та задовольнити вимоги, викладені у скарзі та доповненні до неї.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що боржник вважає, що при обчисленні розрахунку заборгованості виконавцем було допущено помилки та було внесено до системи неправильні відомості, виконавцем не взято до уваги те, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, а його пенсія є єдиним доходом. Вказує, що виконавчих листів не отримував, а державним виконавцем не враховано сплачені ним суми боргу. Зазначає, що обмеження його у праві виїзду за межі України не тільки позбавляє його можливості лікування у відповідних закладах за кордоном, а і можливості додаткового заробітку в країнах Європи.

Заслухавши пояснення апелянта, заступника Іршавського відділу ДВС Худанича І.М. та начальника Іршавського районного відділу ДВС Мартина М.М., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що на виконанні у Іршавському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження АСВП № 47567066 з примусового виконання виконавчого листа № 301/2418/14-ц, виданого 05.05.2015 Іршавським районним судом, у якому зазначено: «стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 602,50 грн. заборгованості по сплаті аліментів та 1000,00 грн. неустойки за прострочення сплати суми аліментів. Збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Іршавського районного суду від 28.10.2011 у твердій грошовій сумі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до суми в розмірі 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 23.09.2014 року і до досягнення відповідно дітьми повноліття».

Вказане виконавче провадження у відповідності до виконавчого листа №301/2418/14-ц відкрито 20.05.2015.

У 2018 році у боржника ОСОБА_1 , згідно розрахунку виконавця, виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.03.2018 становила 8808,08 грн. (а.с. 52), залишок заборгованості за 2018 рік становив 11884,38 грн., а станом на 30.09.2019 залишок заборгованості склав 21862,08 грн (а.с.14-15).

03.10.2019 державним виконавцем у відповідності до п. 1 - 4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови :

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с.12-13);

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с.34-35);

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами(а.с.32-33);

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавчепровадження» від 02 червня 2016 р. 1404-VІІІ (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія, зокрема, судового провадження і примусове виконання судових рішень - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Розмір заборгованості за аліментами обчисляється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі виникнення спору - судом.

Відповідно до виконавчого листа №301/2418/14-ц від 05.05.2015 гр. ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей ( ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23.09.2014.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

У відповідності до абзацу 2 ч. 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто, при нарахуванні розміру аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , державний виконавець не враховував відомості про розмір середньомісячної заробітної плати по Іршавському району чи відомості про його дохід (пенсію). Нарахування проводилося на підставі виконавчого документа з урахуванням норми Закону, яка діє на час нарахування сум, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, що відповідно до Сімейного кодексу (ч. 2 ст. 182) є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину (в грудні 2018 року мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей від 6 до 18 років становив 1013 грн на одну дитину, з січня 2019 по червень 2019 - 1013 грн, з липня 2019 - складав 1059 грн.).

Відтак, доводи апелянта про внесення виконавцем неправильних відомостей в графу «Сума аліментів яка підлягає стягненню» не відповідає дійсності, адже такі вираховувались на підставі Сімейного Кодексу та Закону про державний бюджет.

Щодо тверджень апелянта про необхідність врахування його доходу та те, що він є інвалідом другої групи не можуть враховуватись судом в межах розгляду скарги на дії державного виконавця, адже зазначене є спором щодо розміру аліментів.

Відповідно до п.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення ряду тимчасових обмежень.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що державним виконавцем 13.03.2018 на адресу боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», було надіслано виклик державного виконавця за № 13.5-34/3274 від 13.03.2018 про явку до відділу на 11 год. 30 хв. 20.03.2018 для надання пояснень з приводу невиконання рішення щодо сплати аліментів, для надання достовірних відомостей про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях чи іноземній валюті, інші цінності, для надання достовірних відомостей про майно, що перебуває у його власності.

13.03.2018 державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 19, ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», було також надіслано виклик державного виконавця за № 13.5-34/3277 від 13.03.2018, про явку до відділу на 11 год. 30 хв. 20.03.2018 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 1831 КУпАП, за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом із викликами державним виконавцем на адресу боржника було надіслано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів АСВП № 47567066 від 13.03.2018 року за № 13.5-34/3270, згідно якого повідомлено боржника ОСОБА_1 про наявну заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.03.2018 становила 8 808,08 грн.

Твердження заявника ОСОБА_1 про не отримання ним листів державного виконавця спростовується наявними у матеріалах справи доказами, а саме копіями поштових відправлень (а.с. 55- 57).

ОСОБА_1 , достеменно знаючи про необхідність виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, не сплачував аліменти у встановленому розмірі, не вчиняв дій, спрямованих на виконання рішення суду у повному обсязі, на виклики державного виконавця не з`являвся. Боржник вчиняв свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, при цьому ОСОБА_1 не навів наявність будь-яких доводів і не надав доказів на обґрунтування неможливості виконати свій обов`язок чи наявність будь-яких не залежних від нього об`єктивних обставин, які перешкоджали виконувати його зобов`язання.

Із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів АСВП № 47567066 вбачається, що у боржника ОСОБА_1 заборгованість за 2018 рік становила 11 884,58 грн (а.с. 58). За період з 01.01.2019 по 30.09.2019 борг ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 21 862,08 грн., що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, тому державним виконавцем правомірно було застосовано обмеження, визначені п. 9 ст 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із змісту скарги, заявник просив зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні, в межах якого винесені постанови про тимчасові обмеження.

Судом першої інстанції дано вірно аналіз наявним у справі даним щодо перерахування коштів з пенсії ОСОБА_1 та сплачених ним коштів, що підтверджується наявними у справі копіями квитанцій. Розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на час винесення оскаржуваних постанов державного виконавця у будь-якому випадку перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці. Як ствердив в судовому засіданні апеляційного суду заступник Іршавського відділу ДВС Худанич І.М., заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.10.2020 становить 29927 грн.

На час розгляду справи апеляційним судом старша дитина досягла повноліття.

Відтак, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, а судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, що, відповідно до ст 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення та залишення ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 2 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Іршавського районного суду від 01 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2020 року.

Головуюча:

Судді: