Справа № 694/1179/20
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"25" вересня 2020 р. м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 08.06.2001 року Звенигородським РВУМВС, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання недійсним договору дарування та договору купівлі-продажу будинку та визнання права власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшлавказана позовна заява.

Разом з тим, пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки невідповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

Позивачем у позовній заяві заявлено три позовних вимоги, а саме дві вимоги немайнового характеру (визнати недійсним договір дарування будинку та визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку) та одну вимогу майнового характеру (про визнання права власності на 1/2 частин житлового будинку).

В даному випадку вимога про визнання права власності на 1/2 частин житлового будинку підлягає вартісній оцінці.

ВССУ у постанові Пленуму від 17.10.2014 № 10 «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснив, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до п. 2 ч.1ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

За змістом даної норми, під вартістю нерухомого майна розуміється грошова сума, за яку зазначене майно може бути продано в цьому населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи, однак в супереч зазначеним вимогам позивачем не додано до позову жодного документу, який підтверджує вартість майна на день подачі позову до суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду.

Для визначення дійсної ціни позову позивачу слід долучити до позовної заяви звіт про ринкову вартість будинку на час звернення до суду та визначити ціну позову у відповідності до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру - про визнання недійсним договору дарування будинку та визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку та вимогу майнового характеру про визнання права власності на 1/2 частин житлового будинку.

Позивачем судовий збір не сплачено. Також не надано доказів про звільнення від його сплати або ж неможливості його сплати.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір`за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене позивачу слід сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Крім того, відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином завіреній копії, учасник справи, який подає документи в копіях повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки.

В порушення даної норми позивачем надано до суду ксерокопії документів, які належним чином не завірені, що позбавляє суд можливості встановити чинність даних документів на час розгляду справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.185ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК Україниякщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху як неналежно оформлену, а позивач повинен в 10 ти-денний строк з моменту отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

Керуючись, ст.ст.95,175,177,185,258,260,261 ЦПК України,

постановив :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 08.06.2001 року Звенигородським РВУМВС, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання недійсним договору дарування та договору купівлі-продажу будинку та визнання права власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення цієї копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.3ст. 185 ЦПК України,якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви у строк встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві. Водночас, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Сакун