Постанова

Іменем України

08 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 362/4763/16-ц

провадження № 61-12258св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року у складі судді Кравченко Л. М. та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у складі колегії суддів: Сушко Л. П., Сержанюка А. С., Сліпченка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя.

Позов обґрунтовано тим, що він з відповідачем перебуває в шлюбі з 19 лютого 2014 року. За період перебування у шлюбі подружжям набуто квартиру АДРЕСА_1 , право власності на зазначене майно оформлено на ОСОБА_2 . Позивач зазначав, що він за власні кошти зробив ремонт у зазначеній квартирі та купив побутову техніку. 11 червня 2016 року його було виселено зі спірної квартири, позбавлено права користування нею та проживання, а саме: змінено замки у вхідних дверях квартири.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив виділити у його власність 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а 1/2 частини зазначеної квартири виділити ОСОБА_2 .

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що спірна квартира була придбана нею до укладення шлюбу відповідно до договору про відступлення права вимоги, за яким вона придбала майнові права на вищевказану квартиру, прийняла ці права відповідно до акта приймання майнових прав. У натурі вказану квартиру прийняла після введення в експлуатацію, однак свідоцтво про право власності отримала лише 20 липня 2014 року. Посилалась на те, що вказана квартира придбана за кошти, що належали їй до шлюбу, і є її особистою приватною власністю.

Крім того, зазначила, що за час шлюбу, нею з ОСОБА_1 придбано електромобіль, який без погодження з нею останній відчужив на користь своєї матері ОСОБА_4 .

Позивач за зустрічним позовом просила визнати трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , її особистою приватною власністю. Здійснити розподіл спільного майна подружжя таким чином: виділити у власність ОСОБА_1 автомобіль марки «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, вартістю 480 000 грн, телевізор «Sony» вартістю 10 475 грн 10 коп., кавомашину вартістю 2 719 грн 20 коп., праску вартістю 2 249 грн 10 коп., чайник вартістю 1 248 грн 30 коп., а всього майна на суму 496 691 грн 70 коп.; виділити їй у власність таке майно: холодильник «Liebherr CN 4003» - 11 462 грн 50 коп.; пральну машину «LG F1203CDP» - 6 061 грн 60 коп.; вбудовану мікрохвильову піч «Sumsung FW213G001» - 6 123 грн 20 коп.; вбудований духовий шкаф «Electrolux EOA55551A» - 10 948 грн; вбудовану варильну поверхню «BOSCH PPP616M91E» - 5 388 грн; вбудовану посудомийну машину «Hotpoint-Ariston» - 8 030 грн 40 коп.; кухня (меблі) - 63 622 грн 80 коп.; вбудована шафа - 11 330 грн 10 коп.; стільницю (кухонну) - 30 429 грн 50 коп.; кондиціонери «CH-S09XP4» (4 штуки) - 24 448 грн; стільці на кухню (4 штуки) - 3 650 грн 40 коп.; стіл - 2 912 грн 40 коп.; люстру в залі - 4 030 грн 02 коп.; люстру на кухні - 693 грн 03 коп.; люстру в дитячій кімнаті - 1 296 грн; вбудовану витяжку «Vento» - 3 663 грн 20 коп.; люстру в спальні «Куля» - 4 523 грн 06 коп.; світильник (кухня) - 1 150 грн 90 коп.; світильник (кухня) - 1 150 грн 90 коп.; світильник (кухня) - 1 150 грн 90 коп.; світильник (коридор) - 1 715 грн 30 коп.; світильник (коридор) - 1 401 грн 65 коп.; бра (спальня) - 1 223 грн 10 коп.; світильник (туалет) - 731 грн 85 коп.; вбудовану шафу-купе - 2 280 грн; вбудовану тумбу - 3 509 грн 10 коп.; на загальну суму 212 925 грн 91 коп.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь компенсацію за відхилення від рівності часток у спільному майні подружжя у розмірі 141 882 грн 90 коп.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя прийнято до спільного розгляду з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна у спільному майні подружжя.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна у спільному майні подружжя відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя, про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

Здійснено розподіл спільного майна подружжя: виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, вартістю 480 000 грн, телевізор «SONY KDL-24W605A Black» - 10 475 грн 10 коп., кавомашину - 2 719 грн 20 коп., праску - 2 249 грн 10 коп., чайник - 1 248 грн 30 коп., а всього майна на суму 496 691 грн 70 коп.

Виділено ОСОБА_2 у власність таке майно: холодильник «Liebherr CN 4003» - 11 462 грн 50 коп.; пральну машину LG F1203CDP - 6 061 грн 60 коп.; вбудовану мікрохвильову піч «Sumsung FW213G001» - 6 123 грн 20 коп.; вбудований духовий шкаф «Electrolux EOA55551A» - 10 948 грн; вбудовану варильну поверхню «BOSCH PPP616M91E» - 5 388 грн; вбудовану посудомийну машину «Hotpoint-Ariston» - 8 030 грн 40 коп.; кухню (меблі) - 63 622 грн 80 коп.; вбудовану шафу - 11 330 грн 10 коп.; стільницю (кухонну) - 30 429 грн 50 коп.; кондиціонери «CH-S09XP4» - 24 448 грн; стільці на кухню - 3 650 грн 40 коп.; стіл - 2 912 грн 40 коп.; люстру в залі - 4 030 грн 02 коп.; люстру на кухні - 693 грн 03 коп.; люстру в дитячій кімнаті 1 296 грн; вбудовану витяжка «Vento» - 3 663 грн 20 коп.; люстру в спальні «Куля» - 4 523 грн 06 коп.; світильник (кухня) - 1 150 грн 90 коп.; світильник (кухня) - 1 150 грн 90 коп.; світильник (кухня) - 1 150 грн 90 коп.; світильник (коридор) - 1 715 грн 30 коп.; світильник (коридор) - 1 401 грн 65 коп.; бра (спальня) - 1 223 грн 10 коп.; світильник (туалет) - 731 грн 85 коп.; вбудовану шафу-купе - 2 280 грн; вбудовану тумбу - 3 509 грн 10 коп.; на загальну суму - 212 925 грн 91 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за відхилення від рівності часток у спільному майні подружжя у розмірі 141 882 грн 90 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що факт істотного збільшення вартості квартири саме внаслідок трудових та грошових затрат позивача є недоведеним, у зв`язку з чим вимоги про виділ йому частки вказаної квартири є безпідставними.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що спірну квартиру ОСОБА_2 придбала до реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 , за свої особисті кошти Автомобіль «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, був придбаний у період перебування сторін у шлюбі і відчужений також у період перебування у шлюбі. При визначенні вартості спірного автомобіля і вирішенні вимог у частині спірного транспортного засобу, суд першої інстанції не взяв до уваги висновок звіту про оцінку вартості збитку від 08 серпня 2017 року, оскільки він складений у період, коли спірний автомобіль вибув з майна подружжя, та з метою визначення вартості збитку транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. ОСОБА_1 не надав доказів придбання квартири за спільні кошти подружжя, з огляду на що відсутні передбачені статтями 60, 61 Сімейного кодексу України (далі - СК України) підстави для визнання спірної квартири об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Крім того, ОСОБА_1 не надав суду належних і допустимих доказів використання отриманих у позику коштів у розмірі 400 000 грн в інтересах сім`ї, та що відповідач давала письмову згоду на отримання зазначених коштів, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про розподіл боргових зобов`язань між подружжям.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення в частині отримання позивачем позики в розмірі 400 000 грн та визнати позику отриману позивачем спільним боргом подружжя. В іншій частині справу передати на новий розгляд.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 05 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та зупинено виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду у складі колегіїз п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що у спірній квартирі у період 2014-2015 роки проводилися ремонтні роботи, на підставі чого вартість квартири збільшилася на 63 %, у зв`язку із чим зазначена квартира повинна бути визнана об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Крім того, у матеріалах справи відсутні належні докази доходу відповідача за вказаний період, відповідач у 2015 році знаходилася у декретній відпустці. Також борг відповідно до розписок від 07 серпня 2015 року та від 12 серпня 2015 року у розмірі 400 000 грн повинен бути визнаний судом спільним боргом подружжя, і бути врахованим при поділі майна подружжя. Крім того, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що ринкова вартість спірного автомобіля становить 205 528 грн 80 коп.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому вона просила залишити оскаржувані судові рішення без змін, оскільки вони прийняті при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

З 19 лютого 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, прізвище до шлюбу відповідача - « ОСОБА_5 » (а.с. 6, т.1).

04 вересня 2012 року між ТОВ «Захід Трансбуд Впровадження» як продавцем та ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна» як покупцем укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 4/1/114, предметом якого були майнові права на об`єкт нерухомості - квартира АДРЕСА_2 кількість житлових кімнат - АДРЕСА_3 , орієнтовна загальна площа - 55,57 кв. м, орієнтовна житлова площа - 28,88 кв. м) (а.с. 76-82, т.1).

17 вересня 2012 року між ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна» як покупцем, ОСОБА_6 як покупцем, та ТОВ «Захід Трансбуд Впровадження» як продавцем укладено договір про відступлення права вимоги № 4/1/114, згідно з яким відповідач купила у первісного покупця право майнової вимоги на вищевказану квартиру за 364 739 грн 25 коп., що підтверджується довідкою від 26 вересня 2012 року № 58, виданою на ім`я відповідачки ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна». Відповідно до акта від 26 вересня 2012 року продавцем передано, а покупцем прийнято майнові права на зазначений об`єкт нерухомості (а.с. 83-89, т.1).

Надалі ОСОБА_2 поміняла двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 на трикімнатну квартиру № НОМЕР_3 з доплатою і 24 квітня 2013 року між ТОВ «Захід Трансбуд Впровадження» як продавцем та ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна» як покупцем було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 86/1/115, предметом якого були майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_5 кількість житлових кімнат АДРЕСА_6 , орієнтовна загальна площа - 78,71 кв. м, орієнтовна житлова площа - 46,53 кв. м) (а.с. 91-97, т.1).

29 квітня 2013 року між ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна» як первісним покупцем, відповідачем як покупцем та ТОВ «Захід Трансбуд Впровадження» як продавцем було укладено договір про відступлення права вимоги № 86/1/115, згідно з яким відповідач купила у первісного покупця право майнової вимоги на спірну квартиру за 505 082 грн 07 коп.

Вищевказана обставина підтверджується довідкою від 04 червня 2013 року № 156, виданою на ім`я ОСОБА_6 ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна», сплаченими відповідачем коштами за платіжними дорученнями від 30 квітня 2013 року № 1 на суму на 140 342 грн 82 коп., від 17 травня 2013 року № 2 на суму 140 000 грн, від 18 травня 2013 року № 2768/2 (а.с. 98 -107, т.1).

Відповідно до акта приймання майнових прав від 04 червня 2013 року, відповідач прийняла майнові права на спірну квартиру, оскільки сплатила 100 % вартості переданого права вимоги за отримання майнових прав на дану квартиру (а.с. 108, т. 1).

Відповідно до акта огляду та приймання-передачі об`єкта нерухомості: квартири від 01 лютого 2014 року № 115, після введення в експлуатацію будинку відповідач прийняла в натурі спірну квартиру (а.с.109, т.1).

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 , видано реєстраційною службою Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області 20 липня 2014 року (а.с. 146, т. 1).

Свідоцтво про права власності на спірну квартиру отримано лише 20 липня 2014 року у зв`язку з тим, що згідно з технічним паспортом фактична загальна площа спірної квартири склала 79,7 кв. м (проектна 78,71 кв. м), що було більше на 0,99 кв. м, а фактична житлова площа склала 46,9 кв. м (проектна 46,53 кв. м), що було більше на 0,37 кв. м, у зв`язку з чим між нею та забудовником велись переговори.

Відповідно до висновку № 8844 судової будівельно-технічної експертизи, проведеної незалежним інститутом судових експертиз 07 липня 2017 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , станом на 07 липня 2017 року становить 1 172 000 грн, вартість робіт, які орієнтовно були виконані по оздобленню і облаштуванню квартири АДРЕСА_7 з 01 лютого 2014 року до моменту проведення експертизи станом на 07 липня 2017 року становить 170 612 грн, в тому числі 145 175 грн - вартість матеріалів. Поліпшення, вартість яких визначалась в пункті 2 дослідницької частини даного висновку, відносяться до опорядження і облаштування квартири і є невід`ємними. Вартість поліпшень, які можуть бути ідентифіковані станом на 07 липня 2017 року, становить 170 612 грн. Виконання цих поліпшень, а також наявність вбудованих меблів і встановлення неврахованого експертом обладнання збільшило ринкову вартість досліджуваної квартири орієнтовно на 30% в порівнянні зі станом «без опорядження». Внаслідок внесених поліпшень, ринкова вартість досліджуваної квартири станом на 07 липня 2017 року збільшилась на 30 % у порівнянні зі станом «без опорядження». Вказана експертиза проведена без огляду предмету дослідження по наданим матеріалам (а.с.173-186, т.2).

Згідно з звітом про оцінку майна від 08 грудня 2016 року ПП «Центр незалежної оцінки «Актив Інвест» актуальна ринкова вартість даної квартири складає 1 466 178 грн, що станом на 08 грудня 2016 року за курсом Національного банку України складає 56 347,90 доларів США, (з ремонтом), у тому числі вартість внутрішнього оздоблення та ремонтних робіт складає 263 373 грн, що за курсом Національного банку України станом на 08 грудня 2016 року складає 10 121,90 доларів США.

Відповідно до довідок з місця роботи ОСОБА_2 , виданих АТ «Банк «Фінанси та Кредит», її заробітна плата за період з 01 жовтня 2011 року по 31 березня 2012 року склала 43 657 грн 97 коп., а за період з 01 червня по 30 листопада 2013 року - 71 141 грн 72 коп.

Відповідно до виписки з банківської картки, у 2014 року заробітна плата відповідача склала 110 759 грн 28 коп.; у 2015 року - 158 918 грн 14 коп.; у 2016 року - 28 729 грн 21 коп. (а.с. 238-253, т. 2, а.с. 1-36, т. 3).

Також судами встановлено, що відповідно до договору № 1-6/162790 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Оптіма» ОСОБА_7 мала банківський вклад у сумі 10 254,41 доларів США від 02 серпня 2011 року, відповідно до договору від 01 жовтня 2012 року № 31170/3-12 про банківський строковий вклад АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_7 мала вклад у сумі 4 000 грн (а.с. 233-235, т. 2).

Також відповідно до наданої копії розписки від 01 березня 2012 року, ОСОБА_8 взяла в борг у ОСОБА_9 кошти в розмірі 50 000 доларів США для придбання квартири. Зобов`язувалася повернути їх до 01 березня 2018 року (а.с. 236, т. 2).

Відповідно до виписки з банківської картки ОСОБА_2 у період з 2014 по 2015 роки, відповідач придбала в безготівковій формі в магазині «Епіцентр» будівельних та оздоблювальних матеріалів на загальну суму 88 062 грн 70 коп. (а.с. 38-40).

Відповідно до повідомлення від 23 листопада 2016 року ТСЦ № 1030, автомобіль марки «Nissan Leaf», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 .

Встановлено, що в період з реєстрації шлюбу сторонами було набуте таке майно: холодильник «Liebherr CN 4003» - 11 462 грн 50 коп.; пральна машина «LG F1203CDP» - 6 061 грн 60 коп.; вбудована мікрохвильова піч «Sumsung FW213G001» - 6 123 грн 20 коп.; вбудований духовий шкаф «Electrolux EOA55551A» - 10 948 грн; вбудовану варильну поверхню «BOSCH PPP616M91E» - 5 388 грн; вбудовану посудомийну машину «Hotpoint-Ariston» (на 9 комплектів) - 8 030 грн 40 коп.; кухню (меблі) - 63 622 грн 80 коп.; вбудовану шафу - 11 330 грн 10 коп.; стільницю (кухонна) - 30 429 грн 50 коп.; кондиціонери CH-S09XP4 (4 шт.) - 24 448 грн; стільці на кухню (4 шт.) - 3 650 грн 40 коп.; стіл - 2 912 грн 40 коп.; люстру в залі («Валенсія» на 6 плафонів) - 4 030 грн 02 коп.; люстру на кухню - 693 грн 03 коп.; люстру в дитячу кімнату - 1 296 грн; вбудовану витяжку «Vento» - 3 663 грн 20 коп.; люстру у спальню «Куля» - 4 523 грн 06 коп.; світильник (кухня) - 1 150 грн 90 коп.; світильник (кухня) - 1 150 грн 90 коп.; світильник (кухня) - 1 150 грн 90 коп.; світильник (коридор) - 1 715 грн 30 коп.; світильник (коридор) - 1 401 грн 65 коп.; бра (спальня) - 1 223 грн 10 коп.; світильник (туалет) - 731 грн 85 коп.; вбудовану шафу-купе - 2 280 грн; вбудовану тумбу - 3 509 грн 10 коп.; телевізор «SONY KDL-24W605A black» вартістю 11 667 грн, кавомашина вартістю 2 000 грн, праску вартістю 2 000 грн, чайник вартістю 1 000 грн (а.с. 12-31, т.3).

Припиняючи ведення з відповідачем спільного домашнього господарства та шлюбні відносини, позивач забрав із собою спільне майно: спірний автомобіль вартістю 480 000 грн, телевізор «SONY KDL-24W605A» Black вартістю 11 667 грн, кавомашину - 2 000 грн, праску - 2 000 грн, чайник - 1 000 грн, всього на загальну суму 496 691 грн 70 коп., а в розпорядженні відповідача ОСОБА_2 залишилося майно на загальну суму 212 925 грн 91 коп.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 3 частини першої статті 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 , крім іншого, також посилався на частину першу статті 62 СК України (збільшення за рахунок його грошових та трудових затрат вартості спірної квартири) та просив виділити у його власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування передбачених статтею 62 СК України правил збільшення вартості майна необхідно мати на увазі, що таке збільшення повинно відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинно бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об`єкта.

Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю.

Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 606цс15.

Відповідно до висновку № 8844 судової будівельно-технічної експертизи, проведеної незалежним інститутом судових експертиз 07 липня 2017 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , внаслідок внесених поліпшень, досліджуваної квартири станом на 07 липня 2017 року збільшилась на 30 % в порівнянні зі станом «без опорядження» (а.с.173-186, т. 2).

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що позивачем не доведено, що вартість квартири АДРЕСА_7 за рахунок його праці істотно збільшилась.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що шлюб між сторонами не розірвано. Разом з тим, здійснюючи розподіл спільного майна подружжя та виділяючи у власність ОСОБА_1 проданий спірний автомобіль, предметом судового розгляду не було встановлено факту, коли саме сторони припинили ведення спільного господарства.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Автомобіль марки «Nissan Leaf», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 продав на підставі договору купівлі-продажу від 10 червня 2016 року під час перебування сторін у шлюбі.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, передбачені статтею 65 СК України.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до частини другої статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Встановивши, що ОСОБА_1 реалізував придбаний подружжям під час шлюбу автомобіль та продав його своїй матері без згоди дружини, суди попередніх інстанцій не встановили, що кошти, отримані від продажу спірного автомобіля, потрачено не в інтересах сім`ї, та передчасно дійшли висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації за відхилення від рівності часток у спільному майні подружжя у розмірі 141 882 грн 90 коп.

Оскільки відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені, то усунути вказані недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду неможливо.

Відповідно до пунктів 1, 2 і 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Оскільки суди не встановили фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та не перевірили доводи сторін та надані на їх підтвердження докази, то ухвалені у справі судові рішення відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк