Ухвала

01 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 285/4411/18

провадження № 61-11601св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

Штелик С. П.,

розглянув заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про їх участь в судовому засіданні у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою за їх касаційною скаргою на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 лютого 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом доОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортною пригодою, у якому просили визнати діяльність кобили/коня, прив`язаного біля автомобільної дороги Київ-Чоп, без належного нагляду за ним зі сторони власника ОСОБА_3 , такою, що створила джерело підвищеної небезпеки для життя і здоров`я позивачів та їх сина ОСОБА_5 в результаті дорожньо-транспортної пригоди; стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 121 046,99 грн, що полягає у витратах понесених ним на лікування дружини ОСОБА_2 , моральну шкоду завдану смертю сина ОСОБА_5 в розмірі 500 000,00 грн та

15 000,00 грн моральної шкоди за заподіяння йому легких тілесних ушкоджень; стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю сина ОСОБА_5 500 000,00 грн та 200 000,00 грн відшкодування моральної шкоди внаслідок отримання нею під час дорожньо-транспортної пригоди тяжких тілесних ушкоджень.

Рішенням Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2019 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1. , ОСОБА_2 .

У касаційній скарзі, поданій 21 червня 2019 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили оскаржувані судові рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

07 вересня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1. , ОСОБА_2 ,у якій вони просять провести розгляд їх касаційної скарги в судовому засіданні за їх особистою участю, про що повідомити їх завчасно.

Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1. , ОСОБА_2 про їх участь в судовому засіданні не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи із урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_1. , ОСОБА_2 не наведені жодні обставини, які б свідчили про необхідність їх виклику для надання пояснень у справі під час розгляду їх касаційної скарги.

Будь-яких інших обставин, які б вказували на необхідність виклику позивачів в судове засідання суду касаційної інстанції, матеріали справи та касаційна скарга не містять.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182, 183, 400, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про їх участь в судовому засіданні у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою за їх касаційною скаргою на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 лютого 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від

13 травня 2019 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик