Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.2020 р. 145/699/20

2/145/464/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області та Приватного сільськогосподарського підприємства "Пирогівське" про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що рішенням загальних зборів КСП ім. Пирогова с. Пирогів Тиврівського району Вінницької області, оформленим протоколом №4 його прийнято на роботу та в члени даного КСП.

В подальшому, а саме 11.02.2000 року його було звільнено з роботи у зв`язку з реорганізацією КСП та з 13.02.2000 року прийнято на роботу в реорганізоване ПСП «Пирогівське», з якої звільнено 02.11.2007 року за угодою сторін.

На момент прийняття його в члени КСП, підприємство мало в колективній власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, тому він, як член КСП ім. Пирогова с.Пирогів Тиврівського району Вінницької області, набув право на земельну частку (пай) в землях, які перебували в колективній власності даного КСП, однак до додаткових списків до державного акта на право колективної власності на землю включений не був та сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім`я не видавався.

З метою виділення належної йому земельної частки (паю) він звертався як до Рахно -Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, так і до Тиврівської РДА Вінницької області, які відмовили йому у вирішенні даного питання, посилаючись як на відсутність у нього сертифіката на право на земельну частку (пай), так і на відсутність у них повноважень щодо включення в додаткові списки пайовиків.

ПСП «Пирогівське» с. Пирогів, як правонаступник КСП ім. Пирогова с. Пирогів, теж не має змоги вирішити вказане питання, так як земельні ділянки на цей час розпайовані, повноважень включати його в будь-які додаткові списки пайовиків в даний час в ПСП немає.

Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,98 в умовних кадастрових гектарах на території Рахно - Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області та Приватного сільськогосподарського підприємства "Пирогівське" в судове засідання не з`явилися, хоча про дату і час слухання справи повідомлені в порядку, встановленому законом. Рахно-Полівська сільська рада та Тиврівська РДА подали заяви, відповідно до яких просять справу розглянути у відсутності їх представників, Рахно-Полівська сільська рада позов визнає, Тиврівська РДА покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з пп. 1, 2, 3, 5 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 р. право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 рішенням загальних зборів КСП ім. Пирогова с. Пирогів Тиврівського району Вінницької області, оформленим протоколом №4 його прийнято на роботу та в члени даного КСП, що стверджується відповідним записом у трудовій книжці (а.с.9).

11.02.2000 року його було звільнено з роботи у зв`язку з реорганізацією КСП (протокол №41 від 11.02.2000 року) та з 13.02.2000 року прийнято на роботу в реорганізоване ПСП «Пирогівське» (наказ № 6 від 13.02.2000 року), з якої звільнено 02.11.2007 року за угодою сторін.

На момент прийняття його в члени КСП підприємство мало в колективній власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що стверджується Державним актом від 26.12.1995 року.

За правилами статей 20, 21, 24 Закону України "Про власність" (чинного на час видачі державного акта на право колективної власності на землю) суб`єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. У майні, що належить кооперативу (колгоспу), визначалися частки членів цього кооперативу (колгоспу).

Пунктом 3,1 статуту КСП ім. Пирогова с. Пирогів було визначено, що об`єктом права колективної власності даного КСП є, у тому числі земля, яка належить на праві спільної часткової власності його членам.

При цьому згідно положень Статуту КСП, пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм член підприємства набуває після припинення його членства в підприємстві (п.3.9 Статуту).

Земельна частка (пай) - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства.

Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Зі змісту постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику

застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004

року №7 вбачається, що саме по собі невнесення до списку, не позбавляє права особи на

земельну частку, за умови її членства в КСП.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , як член КСП ім. Пирогова с.Пирогів Тиврівського району Вінницької області, набув право на земельну частку (пай) в землях, які перебували в колективній власності даного КСП.

Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати па право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Пунктом 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).

Крім того, згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до пункту 7 Указу має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Розмір земельної частки (паю) на території Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області за межами населеного пункту с. Пирогів становить 4,98 га в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості), її вартість становить 155 386, 30 грн, що стверджується інформаційною довідкою відділу Дежгеокадастру України у Тиврівському районі Вінницької області від 10.03.2020 року (а.с.12).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 25 Земельного кодексу України, п.п.2, 3, 4, 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,

ухвалив :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 4,98 в умовних кадастрових гектарах на території Рахно - Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 23 жовтня 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.