Справа № 468/104/20-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.04.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Рижньової О.В., розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу № 468/104/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ будинку, який належить сторонам на праві спільної сумісної власності. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що 04.04.1987 року по 31.01.2017 року сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу ними було збудовано житловий будинок по АДРЕСА_1 , та 28.06.1993 року видано на ім`я відповідача свідоцтво на право власності на вказаний будинок. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказаний будинок зареєстровано три обтяження за заявами АТ «Державний ощадний банк України». При цьому на даний час банк не має жодних претензій матеріального характеру до відповідача, однак сторони не зверталися із позовом про зняття арешту із спірного будинку.

На підставі викладеного, позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи двічі повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулись поштові відправлення, що дає підстави для висновку, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов.

Від третьої особи, АТ «Ощалбанк», надійшла заява про слухання справи у відсутність їхнього представника та пояснення щодо суті спору, в яких третя особа вказала на те, що зобов`язання перед банком погашені та вжиті щодо спірного будинку обтяження мають бути припинені.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Процесуальні дії у справі та заяви сторін:

Позов надійшов до суду 29.01.2020 року.

30.01.2020 року позовна заява залишена без руху.

11.02.2020 року від позивача на виконання вимог ухвали без руху надійшла заява та додані матеріали.

12.02.2020 року відкрите провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами; світлокопію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 31.01.2017 року; світлокопію свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.06.1993 року; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 195494634 від 02.01.2020 року; висновок про вартість об`єкту оцінки від 25.01.2020 року; світлокопію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копії листів-повідомлень АТ «Ощадбанк» №№ 171, 172, та 173 від 05.02.2020 року), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 04.04.1987 року між сторонами було укладено шлюб, який розірвано рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 31.01.2017 року. В період шлюбу сторонами було отримано житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Баштанської міської ради від 22.06.1993 року №104.

28.06.1993 року виконкомом Баштанської міської ради депутатів трудящих Баштанського району Миколаївської області було видано на ім`я відповідача свідоцтво про право власності на вказаний будинок.

Відповідно до статей 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, положення якого діяли на час виникнення спірних правовідносин (у відповідній редакції) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

У відповідності до постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року по справі № 487/7610/15-ц норми СК України закріплюють презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували таку презумпцію придбаний (збудований) відповідачем в період шлюбу з позивачем будинок є їх спільною сумісною власністю.

Суду не надано доказів того, що сторони досягали у передбаченій законом формі домовленостей про відступ від принципу рівності часток у спільному сумісному майні на спірний будинок, у зв`язку з цим частки сторін у праві власності на спірну нерухомість є рівними та становлять по 1/2 частині кожному.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що Баштанською державною нотаріальною конторою 27.06.2006 року за реєстровим №3385479, 29.06.2006 року за реєстровим № 3391260 та 29.06.2006 року за реєстровим № 3391898 зареєстровано обтяження (заборону відчуження) житлового будинку по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , за повідомленнями Баштанського відділення ощадбанку №3154 від 21.01.1991 року, 10.12.1991 року та 11.02.1993 року (архівні записи).

При цьому, з долучених до матеріалів справи листів-повідомлень АТ «Ощадбанк» №№ 171, 172, та 173 від 05.02.2020 року та письмових пояснень третьої особиАТ «Ощадбанк», в інтересах якої такі заходи заборони були вжиті, - зобов`язання виконане і вжиті заходи із заборони відчуження для обтяжувача не є актуальними.

За такого, вказана обставина не може бути підставою для відмови у визначенні частки співвласника у праві спільної власності на спірний будинок, оскільки таке визначення частки є переходом із спільної сумісної власності у спільну часткову та не є відчуженням об`єкта нерухомості.

Сторони в добровільному порядку відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України вказаний будинок шляхом укладення відповідного договору між собою не поділили. За такого вимоги позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного будинку є обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») задовольнити.

Встановити, що частка співвласника ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 , становить 1/2 (одну другу) частину та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні в рахунок відшкодування понесених останньою судових витрат по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Третя особа: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (вул. Госпітальна, 12-Г м. Київ, ідентифікаційний код 00032129).

Повне судове рішення складене 10.04.2020 року.

суддя: