УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року

м. Київ

справа № 711/6385/18

провадження № 61-3873ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 21 червня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкас від 21 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 11 541,60 грн та моральну шкоду у розмірі 1 500 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн у відшкодування судового збору.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 211,44 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 493,36 грн.

У іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його у апеляційному порядку.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 8 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 21 червня 2019 року залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 січня 2020 року продовжено ОСОБА_2 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Черкаського апеляційного суду від 8 січня 2020 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 21 червня 2019 року визнано неподаною і повернено заявнику.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, Черкаський апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2 вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконала.

Не погоджуючись із рішенням Придніпровського районного суду м. Черкас від 21 червня 2019 року та ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року, ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 25 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до змісту пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки, відповідно до матеріалів касаційної скарги та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 21 червня 2019 рокуне переглядалося в апеляційному порядку, воно не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин касаційний суд відмовляє у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ОСОБА_2 рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 21 червня 2019 року.

Щодо оскарження ОСОБА_2 ухвали Черкаського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року касаційний суд дійшов наступного висновку.

З аналізу статті 389 ЦПК України вбачається, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до положень статті 354 ЦПК України у редакції, чинній на час подання заявником апеляційної скарги, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пунктів 3-7, 9 частини другої статті 356 ЦПК України у цій же редакції в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення або ухвала, що оскаржуються; в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Пунктами 2, 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України у цій же редакції установлено, що до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи; документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України у редакції, чинній на час подання заявником апеляційної скарги, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд апеляційної інстанції за матеріалами апеляційної скарги установив, що ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, і заявником не порушено питання поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, та дійшов обґрунтованого висновку про залишення апеляційної скарги заявника без руху.

До касаційної скарги ОСОБА_2 додано копії апеляційних скарг, направлених нею до Черкаського апеляційного суду на виконання вимог ухвал суду від 8 січня 2020 року та від 22 січня 2020 року, з аналізу форми та змісту яких убачається, що заявником вимог вказаних ухвал не виконано. Надані заявником копії апеляційних скарг не відповідають формі і змісту, визначеному статтею 356 ЦПК України.

Апеляційний суд, встановивши, що недоліки апеляційної скарги заявником не усунено, дійшов обґрунтованого висновку про визнання апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 21 червня 2019 року неподаною та повернення її заявнику.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення. Судове рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Оскільки оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права і підстави для його скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року суд відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 21 червня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук

М. Ю. Тітов