У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2020 Справа №2-3685/11

02 жовтня 2020 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

- з участю ОСОБА_1 , адвоката Семусь Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі заяву адвоката Семусь Тетяни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.09.2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді та 8 грн. 50 коп. судового збору.

Адвокат Семусь Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 28.09.2011 року та поновлення строку на подання заяви.

В обгрунтування заяви вказує, що відповідач не був повідомлений про судові засідання та не знав, що його позбавлено батьківських прав. ОСОБА_1 більше 10 років проживає за кордоном і за цей час до України не повертався. Відтак, не міг бути ані належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, ані з`явитись в судове засідання та подати відзив. Про позбавлення батьківських прав відповідач дізнався, звернувшись через свого адвоката із запитом до медичної установи, де отримує медичне обслуговування його син. Після цього, адвокатом була подана заява до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про видачу копії рішення та 07.02.2020 року ним отримано дане рішення суду.

Зазначає, що відповідач жодних дій щодо ухилення від батьківських обов`язків не вчиняв, заборгованість по аліментах відсутня та позивачка не повідомила відповідача про намір позбавити його батьківських прав відносно сина.

Посилаючись на наведене та те, що відповідач ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні та не зміг подати докази на спростування доводів позивача, просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Семусь Т.А. заяву підтримали та просили задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснив, що з 2006 року, коли позивачка була вагітна, вони почали спільно проживати. Після народження сина відносини між ними погіршились та позивачка перешкоджала йому у спілкуванні із сином. Про судові засідання щодо позбавлення його батьківських прав йому не було відомо, оскільки останній 8 років проживає у Польщі. Про судове рішення дізнався лише 07.02.2020 року, коли отримав його копію. Посилаючись на наведене, просив задовольнити заяву.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Позивач була присутня в судовому засіданні 10.08.2020 року та категорично заперечила щодо скасування судового рішення. Вказала, що відповідач ні до рішення суду, ні по даний час будь-якої участі у вихованні дитини не приймав. У неї інша сім`я та вихованням сина займається її чоловік.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у 2011 році звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Суд розглянув справу за відсутності відповідача та 28.09.2011 року ухвалив заочне рішення, яким позбавив батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, у рішенні суду зазначено, що відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Задовольняючи позов про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважав встановленим той факт, що відповідач ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_5 .

Згідно висновку органу опіки та піклування за №1287/11 від 03.08.2011 року, орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.02.2020 року представаник ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подала заяву про перегляд заочного рішення суду від 28.09.2011 року.

Як вбачається із акту, складеного працівника архіву Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2020 року, цивільна справа 2-3685/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав - втрачена, у зв`язку із захопленням приміщення суду невідомими особами та пожежею, які мали місце в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області в ніч з 18 на 19 лютого 2014року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2020 року відновлено частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-3685/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, в частині копії заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.09.2011 року у цивільній справі 2-3685/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, яким позов задоволено.

Згідно листа Тернопільської міської ради від 11.02.2020 року за №152/04-24 останні повідомили, що відповідно до номенклатури справ служби у справах неповнолітніх та дітей ТМР та терміну зберігання документів (три роки), копію висновку служби у справах неповнолітніх та дітей про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та копій документів, які надавались службі у справах неповнолітніх та дітей заявницею ОСОБА_2 надати неможливо.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі докази, дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.3 ст.284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

При подані заяви про перегляд заочного рішення адвокат Семусь Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_4 просить поновити строк для подачі заяви, оскільки заочне рішення було отримано 07.02.2020 року.

Встановлено, що про позбавлення батьківських прав відповідач дізнався, звернувшись через свого адвоката із запитом до медичної установи, де отримує медичне обслуговування його син.

Після цього, 05.02.2020 року адвокатом була подана заява до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про видачу копії рішення та 07.02.2020 року ним отримано дане рішення суду, що підтверджується копією заяви.

27 лютого 2020 року представник ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення від 28.09.2011 року.

Відтак, враховуючи вищенаведене суд вважає, що дане клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення суду першої інстанції належить встановити як поважність причин неявки в судове засідання відповідача, так і те, що наявні докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Сам по собі факт невручення відповідачу судового виклику, у зв`язку із перебування за кордон не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Як встановлено із змісту судового рішення, відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку.

Доказів протилежного судом не встановлено, а відповідачем не надано.

Крім того, відповідачем не надано суду жодних належних та достатніх доказів щодо перебування його за кордоном під час розгляду вищевказаної справи.

Щодо посилання заявника на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, слід зазначити наступне.

Із змісту заяви про перегляд заочного рішення та долучених документів встановлено, що відповідач не заперечує той факт, що він не приймав участь у вихованні сина.

Судом не встановлено, а відповідачем не доведено наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач чинила йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з сином, оскільки останні жодними доказами не підтвердженні.

Крім того, присутній в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що останній раз бачив сина у 2006 році, що підтверджує факт ухилення його від виконання батьківського обов`язку щодо виховання сина ОСОБА_5 . При цьому, жодних заходів щодо усунення перешкод у спілкування із сином, які як зазначив відповідач чинить позивач, він не вживав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою відповідача, підтвердила той факт, що ОСОБА_1 перебував за кордоном та участі у вихованні сина не приймав.

Таким чином, відповідачем не надано, а судом в судовому засіданні не встановлено жодних доказів, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 не навів жодних аргументів, які б спростовували рішення суду, і не надав суду будь-яких належних і допустимих доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому підстав для скасування заочного рішення суду з підстав зазначених у заяві, суд не вбачає.

Судом також враховано, що скасування рішення суду через значний проміжок часу, а саме через дев`ять років, після зміни дитиною прізвища, усвідомлення наявності судового рішення щодо позбавлення батька батьківських прав відносно нього, дестабілізує приватні відносини.

Крім того, при наявності рішення суду про позбавлення батьківських прав, яке було чинним протягом дев`ять років, та його скасування буде порушено принцип правової визначеності.

Суд роз`яснює відповідачу його право на оскарження заочного рішення суду в загальному порядку встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 260, 261, 268, 280-289, 353- 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 вересня 2011 року .

Заяву адвоката Семусь Тетяни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківськх прав залишити без задоволення.

Ухвала суду, в частині залишення заяви без задоволення, апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в загальному порядку встановленому цим Кодексом.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повна ухвала складена 07 жовтня 2020 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька