Номер провадження 2/754/2491/20
25 березня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
Головуючого - судді Зотько Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
В жовтні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогами визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , мотивуючи заяву тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . В спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі, однак останні не проживають в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин про що складено Акти про не проживаючих осіб в житловому приміщенні, крім того відповідачі не беруть участі в оплаті комунальних послуг, квартирою не цікавляться. Наразі, як зазначає позивач, відповідачі мають постійне інше місце проживання, отже позивач вимушений звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою, оскільки відповідачі створюють йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження його майном.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.10.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 17.12.2019 було замінено неналежну 3-особу: Деснянський районний відділ ДМС України в м. Києві належною та була залучена до участі у справі в якості 3-особи: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація.
Ухвалою від 20.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, проти проведення розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись судом за адресою зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання, вказаного в позовній заяві, однак поштова кореспонденція повернулась на адресу суду, як не отримана.
Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відзиву на позовну заяву від відповідачів на адресу суду не надходило.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
З матеріалів справи вбачається, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1 , яка належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.6, 7)
Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Власникові, згідно зі ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно з вимогами до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
При цьому, право власності позивача на спірну квартиру, що включає право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, виникло після набуття цього права.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час.
Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями наданими Відділом з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Деснянської РДА, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 на теперішній час зареєстровані в спірній квартирі (а.с.11, 12, 13)
Разом з тим, факт не проживання відповідачів у зазначеній квартирі підтверджується актами від 06.07.2019 року та від 07.09.2019 року, підписані сусідами позивача та засвідчені Начальником ЖЕД-305 (а.с.8, 9).
Згідно з п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідачі не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованими в ній, перешкоджають позивачу в користуванні власністю.
Виходячи з вказаного, вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов`язав його вчинити цю дію.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначеного закону, прийняте рішення суду відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов`язувати реєстраційні органи вчиняти ці дії не має потреби.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України , ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-284, 354, 355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір по 384,20 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: