Справа № 183/2052/19
№ 2/183/685/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
01 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Ухвалою суду від 03 травня 2019 року відкрите провадження у справі.
03 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 ,третя особа - Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування уточнених вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що на підставі ордеру по обміну житлових приміщень № 1196, виданого Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району від 27 листопада 1997 року, вона та її діти - ОСОБА_3 , 1975 року народження та ОСОБА_2 , 1986 року народження вселилися в квартиру № 11, яка складається з однієї кімнати, житловою площею 17,95 кв.м, що розташована по АДРЕСА_2 .
01 січня 2003 року між нею та Будинкоуправлінням № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району було укладено Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, згідно до якого Будинкоуправлінням № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району надало їй, як наймачу, та членам її сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у безстрокове користування житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 .
В зазначеній квартирі зареєстрований її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 2015 року в квартирі не проживає, житловим приміщенням не користується.
В зв`язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 71,72 ЖК України, ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 12 березня 2020 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від останнього на адресу суду не надходило.
Представник третьої особи - Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району в судове засідання не з`явився.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що на підставі ордеру по обміну житлових приміщень № 1196, виданого Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району від 27 листопада 1997 року, позивач ОСОБА_1 та її діти - ОСОБА_3 , 1975 року народження, ОСОБА_2 , 1986 року народження вселилися в квартиру № 11, яка складається з однієї кімнати, житловою площею 17,95 кв.м, що розташована по АДРЕСА_2 .
01 січня 2003 року між ОСОБА_1 та Будинкоуправлінням № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району було укладено Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, згідно до якого Будинкоуправлінням № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району надало ОСОБА_1 ., як наймачу, та членам її сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у безстрокове користування житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району Дніпропетровської області № 593 від 25 березня 2019 про склад сім`ї, за вищезазначеною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , 1986 року народження.
Згідно акту перевірки житлових умов, складеного депутатом Гвардійської селищної ради ОСОБА_5 в присутності сусідів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 , син квартиронаймача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 1986 року народження, зареєстрований, але фактично з 2015 року у квартирі не проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Отже, судом встановлено, що відповідач більше 6 місяців не проживає в квартирі АДРЕСА_2 , ним не надано доказів поважності причин не проживання в спірному житловому приміщенні.
Таким чином, вимоги позивача стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладено та керуючись ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 200, 258-259, 263-268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складене 12 березня 2020 року.

Суддя Д.І. Городецький