УХВАЛА

07 квітня 2020 року

м. Київ

справа №210/2664/18

провадження № 61-5073ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу особи, яка не була учасником справи, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, спірний виконавчий напис.

13 березня 2020 року АТ «Альфа-Банк» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Даний закон набрав чинності 08 лютого 2020 року. Касаційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку 13 березня 2020 року, тобто, після набрання чинності вказаним законом, а відтак під час вирішення питання про прийняття даної касаційної скарги до розгляду суду слід керуватися положеннями процесуального законодавства, чинного станом на день подання касаційної скарги.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Для касаційних скарг, поданих після 08 лютого 2020 року, законодавцем встановлений новий порядок подання та підстави звернення особи з касаційною скаргою до суду.

Право на касаційне оскарження та підстави касаційного оскарження судових рішень визначені положеннями статті 389 ЦПК України.

Цивільний процесуальний закон містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, за умови дотримання яких касаційна скарга може бути прийнята судом касаційної скарги до розгляду (стаття 392 ЦПК України).

Зокрема, відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У даній справі скаржник оскаржує в касаційному порядку судові рішення, право на касаційне оскарження яких передбачене пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України судові рішення підлягають касаційному оскарженню виключно у таких випадках:

1. якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2. якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3. якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4. якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так заявник узагальнено посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, та вказує, що, зокрема, постанова суду апеляційної інстанції суперечить правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц, однак, чітко не зазначає, на підставі якого з пунктів частини другої статті 389 ЦПК України оскаржує дану постанову та в чому саме полягає невідповідність оскаржуваної постанови зазначеній постанові Верховного Суду.

Щодо оскарження Банком рішення суду першої інстанції, то варто зазначити, що в цій частині взагалі скаржник не зазначає підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, та не наводить відповідне обґрунтування, а доводи стосовно оскарження рішення місцевого суду зводяться до загальних посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки неоформлена відповідно до вимог, встановлених процесуальним законодавством для касаційної скарги.

Відтак, скаржнику, для усунення вказаного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підстави касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень, та їх відповідне мотивування. Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне мотивування.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

За правилами частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими

Виконання вищенаведених умов щодо оформлення касаційної скарги має ключове значення під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за правилами статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції розглядає справу в межах доводів.

До того ж, в резолютивній частині касаційної скарги АТ «Альфа-Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, але за таких умов просить направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, скаржником некоректно зазначено вимоги щодо бажаного результату розгляду касаційної скарги, оскільки в процесі розгляду касаційної скарги суд діє лише в межах повноважень, визначених законом, а в цивільному процесуальному законодавстві відсутні повноваження суду апеляційної інстанції для скасування рішення суду першої інстанції і постанови апеляційного суду та направлення справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд на підставі ухвалення судами оскаржуваних судових рішень з порушенням норм матеріального права.

Відтак, для усунення вказаного недоліку, скаржнику слід оформити резолютивну частину судового рішення у відповідності до повноважень суду касаційної інстанції.

Крім того, за подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позовна заява, подана до суду у 2018 році, містила вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 4 даного закону в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн.

Таким чином, за подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 704,80 грн.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Таким чином, за подання касаційної скарги на судове рішення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки не оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України та за її подання не сплачений судовий збір.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу особи, яка не була учасником справи, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш