Справа № 761/9251/20
Провадження № 6/761/514/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі судових засідань подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорного Володимира Ігоровича, боржник: ОСОБА_2 , стягував: Акціонерне товариство «Універсал Банк» про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язання за рішенням, -

В С ТА Н О В И В:

26 березня 2020 року до Шевченківського районного суду міста Києва звернувся державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорног В.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням боржника ОСОБА_2 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №44559478 з виконання виконавчого листа № 2599/11 від 30.08.2012 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 28 949 690,27 грн. боргу. Залишок боргу складає 2 894 690,27 грн. Виконавчий документ боржником повністю не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено: що за боржником зареєстровано об`єкт нерухомого майна - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в іпотеці ВАТ «Банк Універсальний» згідно із договором №1086 від 12.04.2007 року; транспортні засоби відсутні; на обліку в ДФС боржник не перебуває; боржник перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві, розмір пенсії 10 818,91 грн.; за період з 12.08.2015 року по 08.03.2020 року боржником здійснено 63 перетини державного кордону України

Посилаючись на викладене, державний виконавець звернувся до суду з даним поданням та просив його задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Рибаку М.А.

Ухвалою суду від 02.04.2020 року відкрито провадження у справі за поданням державного виконавця та призначено судове засідання в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31 а, каб. 704) 03 квітня 2020 року.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Інші учасники судового розгляду про дату, час і місце розгляду справи не повідомлялись.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положень п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Положеннями п. 2 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду, має обов`язково містити, зокрема, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №44559478 з виконання виконавчого листа № 2599/11 від 30.08.2012 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 28 949 690,27 грн. боргу. Залишок боргу складає 2 894 690,27 грн.

Як вбачається з долучених до матеріалів подання документів, державним виконавцем скеровано запити до: Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії; МВС про зареєстровані за боржником транспортні засоби; ДФС про облік боржника в органах ДФС; Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; Державної прикордонної служби України про перетин божником державного кордону України; Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб; Державної податкової служби України про номера рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями.

З відповідей банківських установ, ДФС України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, Пенсійного фонду України, на рахунках боржника,відкритих в банках та інших фінансових установах, відсутні кошти у національній та іноземних валютах та інші цінності; боржник не працює, пенсію отримує в розмірі 10818.91 грн.; в боржника наявне нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в іпотеці ВАТ «Банк Універсальний» згідно із договором №1086 від 12.04.2007 року, на яку також накладено арешт Постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві №33618529 від 30.07.2012 року.

Так, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення суду, зокрема, не здійснено заходи щодо виходу державним виконавця за місцем проживання боржника та будь-яких заходів щодо примусового виконання рішення суду. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів направлення на адресу боржника та отримання останнім викликів до державного виконавця, Також, відсутні докази щодо отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника.

За таких обставин, державний виконавець передчасно звернувся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон.

Також суд зазначає, що державним виконавцем не надано доказів, що ним, починаючи з дати відкриття виконавчого провадження 01.09.2014 року вживались будь-які дії щодо примусового виконання рішення суду.

Крім того, не надано державним виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З урахуванням викладено та того, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними/приватними виконавцями всіх інших можливих заходів, а також тієї обставини, що виконавцем не обґрунтовано наявність фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця у зв`язку із його передчасністю.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорного Володимира Ігоровича, боржник: ОСОБА_2 , стягував: Акціонерне товариство «Універсал Банк» про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язання за рішенням - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали складено 08.04.2020 року.