Справа № 282/825/19
Провадження № 2/282/20/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді: П.І. Гуцала

за участю секретаря судового засідання: Г.М. Войтович

представника позивача: С . П. Кухарчука

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: В.І. Кравчука

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу фінансів Любарської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що вироком Любарського районного суду Житомирської області від 01.03.2018 року у справі № 282/1105/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу. Судом встановлено, що 29.07.2017 близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись на подвір`ї домогосподарства за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, затіяв словесну суперечку з ОСОБА_3 . В ході даної словесної суперечки, обвинувачений ОСОБА_2 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно дерев`яною палицею, яку він тримав у правій руці наніс ОСОБА_3 один удар в ділянку лівого плеча та один удар по лівій кисті. В результаті завданих ударів, потерпіла ОСОБА_3 отримала ушкодження у вигляді синця лівого плеча, синця лівої кисті, які згідно висновку експерта відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_3 загалом упродовж 12 ліжко-днів з 29.07.2017 р. по 10.08.2017 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Любарської центральної районної лікарні. Згідно довідки Любарської ЦРЛ від 23.08.2017 № 1900, всього на лікування ОСОБА_3 було витрачено 7333,68 грн. бюджетних коштів.

Викладені обставини підтверджуються вироком Любарського районного суду Житомирської області від 01.03.2018 та довідкою-рахунком Любарської ЦРЛ від 23.08.2017 № 1900.

На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави в особі відділу фінансів Любарської районної державної адміністрації Житомирської області, кошти у сумі 7333,68 грн. (сім тисяч триста тридцять три гривні шістдесят вісім копійок), витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 від злочину.

10 вересня 2019 року від відповідача, ОСОБА_2 , надійшов відзив на позовну заяву. Згідно наданого відзиву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь держави коштів у сумі 7333,68 грн. (сім тисяч триста тридцять три гривні шістдесят вісім копійок), витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 від злочину за їх безпідставністю. Зазначає, що позивачем ані в позові ані в додатках до позовної заяви не наведено доказів його причетності до перебування ОСОБА_3 на лікуванні впродовж 12 ліжко-днів з 29.07.2017 р. по 10.08.2017 р..

27 вересня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій просить твердження відповідача до уваги не брати та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю та покликаючись на обставини викладені у позовній заяві та відповіді на відзив просить стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі відділу фінансів Любарської районної державної адміністрації Житомирської області, кошти у сумі 7333,68 грн. (сім тисяч триста тридцять три гривні шістдесят вісім копійок), витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 від злочину.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з безпідставністю. Зазначив про те, що не заперечує нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Однак нанесені ним тілесні ушкодження були у виді синця лівого плеча, синця лівої кисті, які згідно висновку експерта відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. На його думку лікуватись 12 ліжко-днів з 29.07.2017 р. по 10.08.2017 р. від вищезгаданих ушкоджень, ОСОБА_3 не могла.

Представник відповідача, адвокат Кравчук В.І., у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою та другою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

У відповідності до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав суду, що був свідком конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 який відбувся 29.07.2017 близько 14 години 00 хвилин, на подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_1 . Ствердив, що ОСОБА_2 наніс ОСОБА_3 два удари дерев`яною палицею по плечі та руці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав суду, що був свідком конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 який відбувся 29.07.2017 близько 14 години 00 хвилин, на подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_1 . Ствердив, що ОСОБА_2 наніс ОСОБА_3 два удари дерев`яною палицею по плечі та руці.

Згідно вироку Любарського районного суду Житомирської області від 01.03.2018 року у справі № 282/1105/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу. Судом встановлено, що 29.07.2017 близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись на подвір`ї домогосподарства за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, затіяв словесну суперечку з ОСОБА_3 . В ході даної словесної суперечки, обвинувачений ОСОБА_2 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно дерев`яною палицею, яку він тримав у правій руці наніс ОСОБА_3 один удар в ділянку лівого плеча та один удар по лівій кисті. В результаті завданих ударів, потерпіла ОСОБА_3 отримала ушкодження у вигляді синця лівого плеча, синця лівої кисті, які згідно висновку експерта відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Згідно довідки Любарської ЦРЛ від 23.08.2017 № 1900, ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні в період з 29.07.2017 р. по 10.08.2017 р. Кількість проведених ліжко-днів в лікарні склала 12 ліжко-днів. Вартість лікування склала 7333,68 грн. (сім тисяч триста тридцять три гривні шістдесят вісім копійок).

Згідно медичної картки № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 госпіталізована ІНФОРМАЦІЯ_1 з діагнозом закрита черепномозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, живота, лівого плеча. Діагноз при госпіталізації - закрита черепномозкова травма, струс головного мозку. Клінічний діагноз - закрита черепномозкова травма, струс головного мозку. Діагноз заключний клінічний - закрита черепномозкова травма, струс головного мозку.

Згідно ч. 1 ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, Конституцією України прямо передбачено, що жодна особа не може бути піддана покаранню до доведення її вини обвинувальним вироком суду, обвинувачення не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, цивільним процесуальним кодексом України чітко передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно п 2.3.3 наказу N 6 від 17.01.95 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 р. за N 255/791 затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

Як на підставу стягнення з ОСОБА_2 на користь держави в особі відділу фінансів Любарської районної державної адміністрації Житомирської області, коштів у сумі 7333,68 грн. (сім тисяч триста тридцять три гривні шістдесят вісім копійок), витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 від злочину позивачем надано копію вироку Любарського районного суду Житомирської області від 01.03.2018 року у справі № 282/1105/17.

Як вбачається з даного вироку ОСОБА_2 визнаний винним та поніс покарання за нанесення ОСОБА_3 ушкодження у вигляді синця лівого плеча, синця лівої кисті, які згідно висновку експерта відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Разом з тим згідно медичної картки № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 проходила лікування на протязі періоду з 29.07.2017 р. по 10.08.2017 р. з діагнозом заключним клінічним - закрита черепномозкова травма, струс головного мозку.

В ході судового розгляду на підставі досліджених у судовому засіданні наявних матеріалів справи позивачем не доведено безпосереднього причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 , описаних у вироку суду, та лікуванням ОСОБА_3 з діагнозом заключним клінічним - закрита черепномозкова травма, струс головного мозку.

Отже, позивачем не додано суду доказів, які б підтверджували безпосередній причинний зв`язок між діями ОСОБА_2 та лікуванням ОСОБА_3 .

А тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись та на підставі ст. 1166, 1206 ЦК України, ст. 21, 62 Конституції України, ст. 2, 4, 6, 10, 76, 78, 79, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу фінансів Любарської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 13 квітня 2020 року.

Суддя П.І. Гуцал