06.04.20
Справа № 635/1301/20
Провадження по справі № 2/635/1531/2020
У Х В А Л А

06 квітня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Березовської І.В.,

секретар судового засідання Калягіна М.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з останньої суму боргу за договором позики від 01 березня 2017 року в розмірі 653000,00 гривень, з яких: 200000,00 гривень - заборгованість за договором позики, 453000,00 гривень- проценти за користування грошовими коштами.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у зазначеній цивільній справі, заборонено відчуження нерухомого майна квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1

31 березня 2020 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , якою вона просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року, а саме скасувати заборону відчуження нерухомого майна квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 13 січня 1994 року, реєстровий № 3-94-17731С2, а також на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1210, виданого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Губською В.А. 27 вересня 2019 року.

В обґрунтування заяви про скасування заходів забезпечення позову зазначила, що клопотання позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Позивачем також не вказано в чому саме полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть понесені позивачем при цьому. Крім того, від імені позивача по аналогічній справі, яка знаходиться в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова декілька разів подавались заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження належної ОСОБА_1 квартири. Ухвалою суду від 15 серпня 2019 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику; ухвалою суду від 20 серпня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено; ухвалою суду від 02 вересня 2019 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику; ухвалою суду від 09 вересня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від від14 листопада 2019 року, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено; ухвалою суду від 02 грудня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено; ухвалою суду від 11 березня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Таким чином, питання про забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 неодноразово вирішувалось судом, в тому числі судом апеляційної інстанції. Наявність підстав для забезпечення позови суди першої та апеляційної інстанції не встановили.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки не повідомила.

Неявка сторін в судове засідання відповідно до положень ст. 158 ЦПК України не перешкоджає розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПКУкраїни, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про скасування заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики, заборонено відчуження нерухомого майна квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 13 січня 1994 року, реєстровий № 3-94-17731С2, а також на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1210, видане Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Губською В.А. 27 вересня 2019 року.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладання арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в іншій осіб, забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення,в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те,що невжиття певних заходів, передбачених ч.1 ст.150 ЦПК України, може істотно утруднити чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушення чи оспорюваних прав або інтересів позивача,за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, щодо якого вимагається вирішення питання про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

31 березня 2020 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики.

В обґрунтування заяви позивач, зокрема, зазначила, що в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває аналогічна справа за позовом ОСОБА_2 до неї про стягнення коштів за договором позики. У зазначеній справі від імені ОСОБА_2 декілька разів подавались заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження належної їй квартири, в задоволенні заяв ОСОБА_2 про забезпечення позову було відмовлено.

На підтвердження вказаних обставин надала інформацію з сайту Судової влади України, з якої вбачається, що в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 641/6468/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики.

Крім того, в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова (справа № 645/6823/19) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики.

Комінтернівським районним судом м. Харкова та Фрунзенським районним судом м. Харкова розглядалися заяви ОСОБА_2 щодо забезпечення позову.

31 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_5 заперечує проти позову, зазначає, що між нею та позивачем відсутні будь-які правовідносини, в тому числі щодо укладання та виконання договору позики.

Вказує, що 15 серпня 2019 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова поштою надіслано позовну заяву від іменні ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики у загальній сумі 653000 гривень, з яких 200000 гривень - заборгованість за договором позики, 453000 гривень проценти та штрафи за невиконання умов договору. До позовної заяви додані такі ж саме докази як і до цієї позовної заяви.

На теперішній час в Комінтернівському районному суді м. Харкова відкрито провадження по справі № 641/6468/19 за вказаним позовом. У зазначеній справі невідомою особою поштою направлено заяву, складену ніби то від її імені, про те, що вона просить розглядати справу за її відсутності, яка у дійсності нею ніколи не складалася та не надсилалася.

Крім того, 28 жовтня 2019 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова поштою надіслано заяву від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики у загальній сумі 653000 гривень, з яких 200000 гривень - заборгованість за договором позики, 453000 гривень проценти та штрафи за невиконання умов договору.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2019 року позовну заяву повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків.

Таким чином, на теперішній час в Комінтернівському районному суді м. Харкова та в Харківському районному суді Харківської області знаходяться абсолютно аналогічні позови, з тотожними копіями догорів позики на суму 200000 грн.

Як вбачається із відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 05 травня 2020 року, отриманої Харківським районним судом Харківської області, адресою реєстрації відповідача ОСОБА_4 є АДРЕСА_1 , яка відноситься до територіальної юрисдикції Комінтернівського районного суду м.Харкова.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в порядку ст. 28 ЦПК України за місцем виконання договору. При цьому надав суду договір позики від 01 березня 2017 року, в якому зазначено місце його виконання м. Мерефа Харківського району Харківської області.

Отже, з огляду на вище викладені обставини, враховуючи заперечення відповідача, у суду існують обґрунтовані сумніви щодо наявності між сторонами дійсного спору, наявність якого є обов`язковою умовою для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вказаним пунктом також роз`яснено, що підставою для скасування заходів забезпечення позову також є випадки, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, заперечень відповідача, а також встановлених обставин, суд приходить до висновку, що обставини, які були підставою для застосування заходів забезпечення позову, змінилися, а тому обмеження прав відповідача, в тому числі без застосування зустрічного забезпечення, не має під собою достатніх підстав.

З огляду на викладене, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року, щодо заборони відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить відповідачу, підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики задовольнити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року, щодо заборони відчуження нерухомого майна квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 13 січня 1994 року, реєстровий № 3-94-17731С2, а також на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1210, видане Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Губською В.А. 27 вересня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали виготовлено 10 квітня 2020 року.

Суддя І.В. Березовська