ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 жовтня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/496/18

Головуючий у першій інстанції - Киреєв О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1051/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_3 ,

треті особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний виконавець Носівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Чуб Олександр Олегович, ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2020 року (ухвалене о 17:00, повний текст рішення складено 31 січня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності, -

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, в якому просили:

1) визнати недійсними електронні торги від 20.12.2017, проведені ДП «Сетам» з реалізації нежитлової будівлі: магазин продовольчих товарів та кафе, площею 208,80 кв.м, розташованої на земельній ділянці площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:001:0083, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , протокол електронних торгів № 304700 по лоту № 252484 від 20.12.2017, акт про проведення електронних торгів від 21.02.2018 державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Танащук О.М., затвердженого начальником Деснянського РВ ДВС м. Київ Вишневським Ю.А.;

2) визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 344 від 16.03.2018, видане державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Носівского районного нотаріального округу Чернігівської області Перев`язко Л.М., та скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 25308865) ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0083, площею 0,037 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

3) визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 343 від 16.03.2018, видане державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Перев`язко Л.М., та скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 25308698) ОСОБА_3 на магазин продовольчих товарів та кафе, площею 208,80 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовували тим, що нежитлове приміщення - магазин продовольчих товарів та кафе загальною площею 284,68 кв.м розташоване на земельній ділянці площею 0,0374 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Право власності на нежитлове приміщення було зареєстровано частково на ОСОБА_1 , а саме на 208,8 кв.м. На підвал площею 75,88 кв.м, який є частиною нежитлового приміщення, право власності не було зареєстровано. Земельна ділянка 0,374 га була придбана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та зареєстрована за ним на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності. Отже, нежитлове приміщення зареєстровано за фізичною особою, а земельна ділянка за фізичною особою-підприємцем.

Вказане нерухоме майно є спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки придбане під час шлюбу, незважаючи на те, що зареєстровано воно на одного з них.

У лютому 2018 року позивачам стало відомо про реалізацію 20.12.2017 на електронних торгах ДП «Сетам» належної їм нежитлової будівлі магазину продовольчих товарів та кафе і земельної ділянки, на якій знаходиться дане нежитлове приміщення, за ціною 168 683,20 грн в рамках зведеного виконавчого провадження № 46090404, в якому боржником є ОСОБА_1 .

При цьому, Носівський РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області провів неналежний опис майна, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оскільки в ньому відсутня інформація про підвал загальною площею 75,88 кв.м, який складається з двох кімнат 54,08 кв.м та 21.80 кв.м, не описані всі кімнати (кількість), їх призначення, зазначена невірна площа. Дані два приміщення підвалу є частиною спірного нежитлового приміщення, не дивлячись на те, що право власності на них не зареєстровано. Державний виконавець не направив ОСОБА_1 постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.07.2017, а тому останній не володів інформацією про те, яке майно було описано. Опис був проведений у відсутності позивачів, внаслідок чого відсутня повна інформація про нерухоме майно. Крім того, опис та арешт земельної ділянки площею 0,0374 га не проводився взагалі.

Призначене постановами державного виконавця ТОВ «Українська експерта група» провело оцінку та визначило ринкову вартість спірного нерухомого майна, згідно якої вартість цього майна станом на 07.09.2017 становила 240 976 грн. Зі звіту незалежної оцінки вбачається, що оцінювач не проводив огляд приміщення і, як наслідок, провів оцінку не всього приміщення, а лише його частини, тому оцінка є недостовірною. Підстави для оцінки земельної ділянки були відсутні, так як її опис та арешт не проводився.

Деснянський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві, не дотримався процедури підготовки майна для реалізації, а саме: відсутня постанова про звернення стягнення на нерухоме майно, не виділено в натурі майно із спільної сумісної власності, не проведено належної реєстрації речових прав на нерухоме майно за боржником, не повідомлено співвласника нерухомого майна про його передачу на реалізацію, не проведено належного опису та арешт майна, зокрема, не визначено розмір площі, план приміщень, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність, що виключає можливість ідентифікувати майно, його склад та стан, а також суттєво впливає на визначення вартості майна, що потягло за собою реалізацію майна за значно нижчою ціною від ринкової.

Під час реалізації спірного нерухомого майна на електронних торгах 20.12.2017 була відчужена належна частина майна ОСОБА_2 без повідомлення та без її згоди, тобто не була дотримана процедура реалізації спільної сумісної власності, що свідчить про незаконність електронних торгів.

Указані порушення Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна призвели до порушення майнових прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме недоотримання грошей в достатній кількості від продажу нерухомого майна, права володіння, користування і розпорядження майном.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів у справі та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що нежитлове приміщення, яке реалізоване на оспорюваних електронних торгах, перебувало у спільній сумісній власності подружжя, так як збудовано спільно позивачами за час шлюбу, хоча і було зареєстроване за одним із подружжя - ОСОБА_1 .

Заявники зазначають, що ОСОБА_2 ніхто не повідомляв і жодної згоди на відчуження нерухомого майна вона не давала, боржником за виконавчим провадженням, у межах якого відбувалася реалізація нерухомого майна, вона не являється. Вказане нежитлове приміщення, реалізоване на електронних торгах як приватна власність ОСОБА_1 в межах зведеного виконавчого провадження, в якому останній є боржником. Відчуження належної позивачці частки в нежитловому приміщенні на публічних торгах без її згоди порушує її право як співвласника цього майна на вільне володіння, користування і розпорядження ним.

Вказують, що фактична площа нежитлового приміщення становить 284,68 кв.м (на підвал площею 75,88 кв.м, який є його частиною, право власності не було зареєстроване), однак нежитлове приміщення внаслідок неналежного опису, проведеного державним виконавцем, було реалізоване на електронних торгах як приміщення площею 208,8 кв.м.

Наголошують, що виконавчою службою та ДП «СЕТАМ» було порушено порядок реалізації майна позивачів, звертаючись до суду з позовом, вони просили визнати недійсними електронні торги щодо реалізації належного їм майна як договір купівлі-продажу, що укладений з порушенням вимог цивільного законодавства та встановлених законодавством правил проведення торгів.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «СЕТАМ» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану та безпідставну, наголошуючи на відсутності порушень правил проведення електронних торгів.

Звертає увагу, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право власності на арештоване майно мав виключно ОСОБА_1 .

Зазначає, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець), а організатор перевіряє лише повноту заповнення заявки та повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків у разі неповноти її заповнення.

Вказує, що дії державного (приватного) виконавця щодо проведення опису й арешту майна мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Позивачі не надали жодного доказу на підтвердження того, що у разі вказівки іншої площі спірного майна воно було б реалізовано за вищою ціною.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано суду доказів про те, що вони у встановленому законом порядку оскаржували рішення (дії) державного виконавця щодо проведення опису та арешту нерухомого майна, яке є їх спільною сумісною власністю, передання його на примусову реалізацію, визначення вартості майна та ці рішення (дії) державного виконавця були визнані незаконними в зазначений спосіб. Позивачами не доведено, що саме при проведенні електронних торгів мало місце порушення законодавства, що ці порушення вплинули на результати електронних торгів та порушили їх права та законні інтереси.

Однак погодитись з такими висновками суду апеляційний суд не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.03.2003 (т. 1 а.с. 23).

20.12.2007 на підставі рішення виконкому Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 11.12.2007 № 61 на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю, магазин продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 13-16).

20.09.2009 між Хотинівською сільською радою Носівського району Чернігівської області (продавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності, відповідно до умов якого продавець передав за плату покупцю у власність земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0374 га (т. 1 а.с. 17-18, 167-170, т. 2 а.с. 93-100). У даному договорі зазначено, що на вказаній земельній ділянці розташована нежитлова будівля (магазин продовольчих товарів та кафе), що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САВ № 473380, виданого виконавчим комітетом Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області 20.12.2007.

На примусовому виконанні у Деснянському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (станом на день проведення електронних торгів) перебувало зведене виконавче провадження № 48520116 з примусового виконання 14 виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних та фізичних осіб грошових коштів у загальному розмірі 3 955 158,12 грн (т. 2 а.с. 1-186).

На запит від 23.06.2017 старшим державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Танащук О.М. отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зокрема, про належність ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитлової будівлі, магазину продовольчих товарів та кафе за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 208,8 кв.м (т. 1 а.с. 171, т. 2 а.с. 101-110).

23.06.2017 старшим державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Танащук О.М. винесено постанову ВП № 46090404, якою доручено Носівському РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області описати та арештувати нежитлову будівлю - магазин продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 24).

19.07.2017 головним державним виконавцем Носівського РВ ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області Чуб О.О. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 46090404, згідно якої описано та накладено арешт на майно: нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 208 кв.м; у будівлі знаходиться магазин продовольчих товарів, два підсобних приміщення (кімнати), які знаходяться у задовільному стані; кафе складається з одного залу та знаходиться у задовільному стані. Опис та арешт майна проведено за участі стягувача та двох понятих, без участі боржника (т. 1 а.с. 25-27, 73-76, 116-118, 172-175, т. 2 а.с. 89-92).

Постановами старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Танащук О.М. від 21.07.2017 та 06.09.2017 ВП № 46090404 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Українська експертна група» для надання звіту про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості майна, а саме нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 208 кв.м, яка розташована на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0083, площею 0,0374 га (т. 1 а.с. 28, 29, 176, т. 2 а.с. 87-88).

Згідно звіту з незалежної оцінки майна від 07.09.2017 вих. № 17402 ВП №46090404 ТОВ «Українська експертна група» ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 07.09.2017 становить 240 976 грн, з яких:

- вартість нерухомого майна - нежитлова будівля, магазин продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв.м, становить 226 497 грн без урахування ПДВ;

- вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0374 га, становить 14 479 грн без урахування ПДВ (т. 1 а.с. 30-44, 98-99, 177-178, т. 2 а.с. 57-86).

04.10.2017 ДП «СЕТАМ» зареєстровано заявку Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києв на реалізацію арештованого майна від 02.10.2017 ЗВП 48520116 з переліком майна, що передається, а саме:

назва майна: нерухоме майно;

характеристика майна: нежитлова будівля, магазин продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,80 кв.м, розташована на земельній ділянці, загальною площею 0,0374 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

кількість: 1;

вартість майна: 240 976 грн (т. 1 а.с. 95-99, 179).

02.11.2017 та 28.11.2017 електронні торги з продажу нежитлової будівлі, магазину продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,80 кв.м, розташованої на земельній ділянці, загальною площею 0,0374 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що було складено протоколи проведення електронних торгів № 294675 та № 101 (т. 1 а.с. 100-101).

20.12.2017 відбулися електронні торги, оформлені протоколом проведення електронних торгів № 304700 ДП «СЕТАМ», на яких було реалізовано майно - нежитлова будівля: магазин продовольчих товарів та кафе, площею 208,80 кв.м, розташована на земельній ділянці площею 0,0374 га, К/Н :01:001:0083, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 168 683,20 грн, переможцем торгів став ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 48, т. 2 а.с. 53)

21.02.2018 старшим державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Танащук О.М. на підставі протоколу № 304700 проведення електронних торгів від 20.12.2017 ДП «СЕТАМ» складено акт про проведені електронні торги (т. 1 а.с. 49, т. 2 а.с. 52).

16.03.2018 державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М. на ім`я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на майно, що складається з: нежитлової будівлі, магазину продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий номер № 343 , та свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:001:0083, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий номер № 344 , та здійснено державну реєстрацію прав власності (т. 1 а.с. 50-51, т. 2 а.с. 207-208).

08.06.2018 між ОСОБА_3 (продавецем) та ОСОБА_4 (покупецем) укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, за яким продавець передав у власність покупцю нежитлову будівлю «Магазин продовольчих товарів та кафе», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,0374 га, кадастровий номер: :01:001:0083 (т. 2 а.с. 199-219).

За клопотанням позивача ОСОБА_1 у справі Київською незалежною судово-експертною установою 12.07.2019 проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок № 2839, згідно якого: «Враховуючи наявність на рівні цокольного поверху з тильної сторони будівлі металевих воріт з дверима та в правій поздовжній стіні на рівні цоколя двох вентиляційних отворів з вмонтованою трубою та влаштованим вентилятором з внутрішньої сторони стіни цоколю, можливо стверджувати про наявність приміщень підвального поверху у нежитловій будівлі: магазину продовольчих товарів та кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити яка загальна площа нежитлової будівлі: магазину продовольчих товарів та кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не видається можливим, оскільки доступу до приміщень підвального поверху нежитлової будівлі магазину продовольчих товарів та кафе під час проведення обстеження не надано, а відповідно до положень нормативних документів загальна площа громадського будинку визначається як сума площ усіх приміщень поверхів (включаючи технічні, мансардний, цокольний та підвальні).

Оскільки у правовстановлюючих документах, які наявні в матеріалах справи, зазначена загальна площа нежитлової будівлі магазину продовольчих товарів та кафе 208,8 кв.м, яка відповідає загальній площі будівлі, визначеної лише по першому поверху будівлі без врахування площі приміщень підвального поверху, можливо стверджувати про наявність відхилення між загальною площею магазину продовольчих товарів та кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і загальною площею, яка зазначена в правовстановлюючих документах (т. 3 а.с. 74-89)».

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом (ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі № 465/650/16-ц та від 23.01.2019 у справі № 522/10127/14-ц правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Отже, акт про проведення, який складений за результатами електронних торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Відповідно до частини четвертої ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша ст. 215 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ч. 1ст. 658 ЦК України).

Згідно із п. 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

Таким чином набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18.11.2015 у справі № 6-1884цс15 та від 13.04.2016 у справі № 6-2988цс15 головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги.

Вказані правові позиції підтверджені постановами Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 712/1317/14-ц та від 19.08.2020 у справі № 202/1698/17.

Отже, враховуючи вищевикладене, правова природа продажу майна з прилюдних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону та призвів до порушення прав інших осіб.

Обґрунтовуючи позов, позивачі посилались на те, що з 14.03.2003 перебувають у зареєстрованому шлюбі та реалізоване на електронних торгах нежитлове приміщення: магазин продовольчих товарів та кафе належить їм на праві спільної сумісної власності, оскільки було придбане під час шлюбу. Тому відчуження нерухомого майна в повному обсязі, тобто разом з належною ОСОБА_2 часткою у цьому майні без її згоди, є порушенням її прав як співвласника цього майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України та частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.

Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Відповідно до ч. 1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У ст. 60 СК України, що узгоджується зі ст. 368 ЦК України, закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).

У ч. 1 ст. 70 СК встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №372/504/17 підтверджено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Частиною 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст. 366 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що спірне нерухоме майно - нежитлова будівля, магазин продовольчих товарів та кафе, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було набуте позивачами за час шлюбу, відповідно, це майно є їх спільною сумісною власністю та з моменту його придбання позивачці ОСОБА_2 , як співвласниці спірного майна, належать речові права, тобто право володіння, користування та розпорядження щонайменше 1/2 частиною спірного майна

Спірне нерухоме майно в цілому було реалізоване на електронних торгах в рамках зведеного виконавчого провадження № 48520116 з примусового виконання 14 виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних та фізичних осіб грошових коштів, де боржником є ОСОБА_1 .

Державний виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясовувати питання, чи не володіє він даним нерухомим майном спільно з іншими особами та чи мають право на користування даним майном інші особи, чи не перебуває дане майно під обтяженням, після чого вирішувати питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Однак вказане питання державним виконавцем при передачі спірного майна на реалізацію в повній мірі з`ясовано не було, оскільки державний виконавець лише пересвідчився в тому, що спірне нерухоме майно зареєстрована на ім`я боржника ОСОБА_1 і при цьому не з`ясував його сімейний стан та не встановив, чи не придбано майно в період шлюбу, та чи мають інші особи право на користування нерухомим майном.

Таким чином, підставою для визнання електронних торгів, проведених ДП «Сетам» 20.12.2017 з реалізації нежитлової будівлі: магазину продовольчих товарів та кафе, площею 208,80 кв.м, розташованої на земельній ділянці площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:001:0083, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 а недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання державним виконавцем під час організації та проведення прилюдних торгів норм Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, у результаті яких відбулось відчуження всього спірного нерухомого майна, зокрема, частки, яка належить позивачці ОСОБА_2 , чим порушені її права.

Суд першої інстанції вищевказаних обставин та норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не врахував, не в повній мірі дотримався вимог процесуального закону про необхідність дослідження доказів у справі у їх сукупності на предмет належності, допустимості та достатності, не перевірив факт набуття спірного нерухомого майна в період перебування позивачів у шлюбі, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог та порушення права та законних інтересів позивачів.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог про визнання недійсними, проведених ДП «СЕТАМ» електронних торгів 20.12.2017, підлягають визнанню недійсними протокол електронних торгів № 304700 від 20.12.2017 з реалізації спірного майна та акт про проведені електронні торги від 21.02.2018, а також видані на їх підставі державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Перев`язко Л.М. за реєстровими №№ 343, 344 свідоцтва від 16.03.2018. Як похідні підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верхового Суду України від 24.10.2012 у справі № 6-116цс12, підтвердженого постановою Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 212/12256/14-ц, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про неналежний опис нерухомого майна, проведений державним виконавцем, внаслідок чого було реалізоване на електронних торгах приміщення площею 208,8 кв.м, а не площею 284,68 кв.м (фактична площа нежитлового приміщення з урахуванням підвальних приміщень), оскільки вказані доводи фактично стосуються дій (бездіяльності) державного виконавця під час здійснення своїх повноважень, до призначення електронних торгів, щодо опису та арешту майна і визначення його вартості чи оцінки, та підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідно до приписів п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги та апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі, у матеріалах справи наявні належні докази сплати судового збору за подання позову (т. 1 а.с. 1) та апеляційної скарги (т. 3 а.с. 131), а також враховуючи, що судовий збір був сплачений ОСОБА_1 , з відповідачів на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат належить стягнути з кожного по 1 762 грн ((2 114,40 грн за подання позову + 3 171,60 грн за подання апеляційної скарги): 3).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2020 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності - задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» 20.12.2017 з реалізації нежитлової будівлі: магазин продовольчих товарів та кафе, площею 208,80 кв.м, розташованої на земельній ділянці площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:001:0083, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним протокол № 304700 проведення електронних торгів від 20.12.2017 з реалізації майна нежитлової будівлі: магазин продовольчих товарів та кафе, площею 208,80 кв.м, розташованої на земельній ділянці площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:001:0083, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 21.02.2018, складений старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Танащук О.М.

Визнати недійсним свідоцтво від 16.03.2018, видане державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Перев`язко Л.М., реєстровий номер 343, про належність ОСОБА_3 на праві власності майна, що складається з: нежитлової будівлі, магазину продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 25308698) ОСОБА_3 на дане майно.

Визнати недійсним свідоцтво від 16.03.2018, видане державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Перев`язко Л.М., реєстровий номер 344, про належність ОСОБА_3 на праві власності майна, що складається з: земельної ділянки площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:001:0083, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 25308865) ОСОБА_3 на дане майно.

Стягнути з Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (місцезнаходження: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 64, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн у відшкодування судових витрат.

Стягнути з Державного підприємства «СЕТАМ» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн у відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн у відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: