Справа №: 398/3987/19
провадження №: 2/398/357/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" квітня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Ніколаєва М.В.,

з участю секретаря Безкоровайної А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрія в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ковальов Андрій Ігорович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Олександрійська міська державна нотаріальна контора № 1, про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду в інтересах позивача з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Радовою С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 511, визначивши, що спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 замість зазначеної у ньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування своїх вимог представник позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У день смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, належний спадкодавцеві житловий будинок АДРЕСА_1 з господарсько-побутовими будівлями.

ОСОБА_1 було відомо, що її матір`ю ІНФОРМАЦІЯ_5 був складений заповіт, яким вона усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла в рівних частках їй та її рідному брату ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Втім, зважаючи на те, що ОСОБА_6 помер раніше за спадкодавця, право на спадкування належної йому частки отримали двоє його синів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_5 позивачка, а також її племінники - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі ст.ст. 1268-1270 ЦК України звернулися до Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 із заявами про прийняття спадщини, подавши усі необхідні документи на підтвердження родинних відносин та складу спадкового майна.

Лише після цього позивач довідалася, що 01 липня 2017 року спадкодавцем за наполяганням онуків (племінників позивачки) було складено новий заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Радовою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 511, яким вона розподілила належне їй майно між спадкоємцями наступним чином: Ѕ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 1/4 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ј частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; транспортний засіб марки ММЗ, моделі 81021, рік випуску - 1987, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , 01655, тип - причіп легковий - В, реєстраційний номер - НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Представник позивача вважає, що у вказаному заповіті невірно зазначено прізвище позивачки: зазначено дівоче прізвище ОСОБА_9 , замість ОСОБА_10 , присвоєного внаслідок реєстрації шлюбу, а також дата її народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , замість ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на зазначену обставину державним нотаріусом Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 Глазковим Ю.В. позивачці надано роз`яснення щодо неможливості видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері.

Представник позивача зазначає, що як з останнього, так і попередньо складеного ОСОБА_5 заповітів вбачається її чіткий намір заповісти 1/2 частину належного їй майна на користь власної дочки ОСОБА_1 . На користь такого висновку свідчить факт складання спадкодавцем заповіту від 30.11.2009р., а також той факт, що такої особи як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просто не існує, принаймні, серед знайомих позивачки та відповідачів. Крім того, представник позивача вказує, що зазначені неточності були допущені через похилий вік заповідача та відсутність при ній документів позивачки під час вчинення заповіту.

Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, постановлено від Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 витребувати докази, а саме інформаційну довідку (витяг зі Спадкового реєстру) та належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, якщо така заводилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, постановлено витребувати з Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) інформацію про те, чи реєструвалося по м. Олександрія та Олександрійському району Кіровоградської області народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 07.04.2020 року, що винесена в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату, судом відмовлено у прийнятті визнання відповідачами позову та продовжено судовий розгляд.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача через канцелярію суду подав заяву про проведення судового розгляду без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 20.01.2020 року через канцелярію суду подав заяву, у якій просив провести розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення позову не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 02.04.2020 року через канцелярію суду подав заяву, у якій просив провести розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення позову не має.

Представник третьої особи Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений на належним чином, через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Олександрія Кіровоградської області народилася ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого 28.08.1952 року Олександрійським РАЦС. Відповідно до копії вказаного свідоцтва про народження матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , після реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 , виданого 30.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є дочкою ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_5 від 23.07.2018 року, виданим Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області.

Як вбачається з копії заповіту, складеного ОСОБА_5 13 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменком В.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1406, ОСОБА_5 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла в рівних частках ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як вбачається з копії заповіту, складеного ОСОБА_5 01 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Радовою С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 511, ОСОБА_5 на випадок смерті зробила таке розпорядження: Ѕ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 1/4 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ј частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; транспортний засіб марки ММЗ, моделі 81021, рік випуску - 1987, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , 01655, тип - причіп легковий - В, реєстраційний номер - НОМЕР_2 заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Листом № 247/02-14 від 30.01.2019 року державний нотаріус Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 Глазков Ю.В. на заяву позивача щодо спадкування житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_5 , повідомив про неможливість підтвердження права позивача на спадкування згідно заповіту померлої від 01.07.2017 року.

З листа № 1304/01-16 від 23.01.2020 року, та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 59126685 від 23.01.2020 року, наданих суду Олександрійською міською державною нотаріальною конторою № 1 вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , Олександрійською міською державною нотаріальною конторою № 1 заведено спадкову справу № 376-2018.

З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_5 на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та була власником зазначеного будинку. 16.08.2018 року до Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_1 . 22.11.2018 року до Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_3 . 22.11.2018 року до Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_2 .

Відповідно листа № 466-22.22-04-09 від 26.02.2020 року Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східно міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконання ухвали суду про витребування доказів повідомляє, що за результатами проведеної перевірки книг державної реєстрації народження по першим та другим примірникам по м. Олександрія та Олександрійському районі Кіровоградської області не значиться актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перевірка проведена за період з 01.01.1949 року по 31.12.1955 року, також перевірено поновлені актові записи про народження з 01.01.1955 року по теперішній час.

До правовідносин, які є предметом спору застосовуються такі норми права.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтями 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок свої смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (стаття 1245 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Як встановлено частина 1,2,3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Положеннями статті 1256 ЦК України визначено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України.

Відповідно до статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Як вбачається з частини 3 статті 213 ЦК України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до частини 4 статті 213 ЦК України якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників - в порядку позовного провадження.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт, який є особистим розпорядженням фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Метою тлумачення правочину є з`ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малось на увазі.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 373/2307/16-ц (провадження № 61-25446св18), від 23 вересня 2019 року у справі № 335/4131/18 (провадження № 61-13829св19), від 23 вересня 2019 року у справі № 722/963/17 (провадження № 61-47616св18).

Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачами не ґрунтується на законі, оскільки такий спосіб захисту як тлумачення заповіту з вимогою визнати, що спадкодавець вчиняючи заповіт мала на увазі іншу особу ніж та що вказана у заповіті не ґрунтується на законі. Крім того, визнання позову відповідачами може призвести до порушення прав особи на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з цим судом в судовому засіданні, від 07.04.20120 року, без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову та продовжено судовий розгляд.

Частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник позивача стверджує що спадкодавець помилково вказала дівоче прізвище дочки « ОСОБА_9 », замість « ОСОБА_10 », присвоєного внаслідок реєстрації шлюбу, а також дату її народження « ІНФОРМАЦІЯ_13 », замість « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Як факт наміру заповідача заповісти 1/2 частину належного їй будинку на користь власної дочки ОСОБА_1 представник позивача наводить також те, що такої особи як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просто не існує, принаймні, серед знайомих позивачки та відповідачів.

Вказані доводи представника позивача суд не бере до уваги, так як текст спірного заповіту викладений чіткою і зрозумілою мовою, у ньому немає подвійного змісту та чітко вбачається воля заповідача передати Ѕ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Той факт, що такої особи як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просто не існує серед знайомих позивачки та відповідачів, а також той факт, що актового запису про народження вказаної особи не виявлено по м. Олександрія та Олександрійському районі Кіровоградської області не є підставою вважати, що взагалі не існує такої особи як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України, чи іншої держави.

Також, суд не виключає можливості, що заповідач, склавши новий заповіт, який просить тлумачити позивач, свідомо мала на меті заповісти своє майно не дочці, а іншій особі.

Крім того, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту права вочевидь не співпадає з тими правами, які вона намагається захистити, оскільки позивач фактично наполягає на виході за межі тлумачення змісту правочину та визнання за нею права на спадкування за заповітом.

Як вбачається зі спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_5 , особа, визначена заповідачем у заповіті, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, і таким чином спадщину не прийняла. Натомість, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої, і у встановлені законодавством строки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус не відмовляв позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач не позбавлена можливості захистити своє право на спадщину, у разі якщо вважає його порушеним, в інший, передбачений законом спосіб, аніж тлумачення заповіту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки текст заповіту є чітким та зрозумілим, задоволення позовних вимог позивача шляхом тлумачення заповіту у спосіб, зазначений у позовних вимогах, призведе до зміни змісту заповіту, що спотворить волю заповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ковальов Андрій Ігорович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Олександрійська міська державна нотаріальна контора № 1, про тлумачення заповіту, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

Олександрійська міська державна нотаріальна контора № 1, код ЄДРПОУ-02884585, місцезнаходження: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го грудня 138.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2020 року.

Суддя М.В.Ніколаєв