Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред`явила у Подільському районному суді міста Києва позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонеркою, ветераном праці, а також інвалідом 1 групи.

ОСОБА_2 , будучи донькою позивача, не приймає участі у матеріальному утриманні непрацездатної матері.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову довічно.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась про день, час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ЦПК України. До суду подала відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ветераном праці, згідно посвідчення серія НОМЕР_1. (а.с. 5)

Відповідно до Довідки № 028176 ОСОБА_1 є інвалідом першої групи. (а.с. 7)

Також ОСОБА_1 є пенсіонеркою та відповідно до Довідки Головного УПФУ в м. Києві від 24.07.2019 року отримує пенсію щомісячно у розмірі від 1845,64 грн. до 2000 грн. (а.с. 8)

Як вбачається зі Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_1 . (а.с. 9)

Факт того, що ОСОБА_2 є донькою позивача визнається нею у поданому позові, а відтак не потребує доказуванню.

Як вбачається з Листа начальника Подільського РУГУ МВС України в м. Києві від 18.06.2012 року, за зверненням ОСОБА_1 було притягнуто її доньку ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП України за вчинення насильства в сім`ї. (а.с. 14)

В поданому відзиві на позовну заяву відповідач повністю заперечує позовні вимоги. Зазначає, що на її утриманні перебуває троє дітей, двоє з яких є неповнолітніми, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 29), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 30) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 31).

Відповідач зазначає що діти перебувають на її утриманні, а батько дітей сплачує аліменти у розмірі 871 грн. 34 коп. щомісячно, в якості відрахувань зі своєї пенсії. (а.с. 32)

До відзиву відповідач також долучила докази несення витрат на утримання квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме договір на поставку віконних блоків. (а.с. 35)

Разом з тим, згідно Акта про непроживання особи за місцем реєстрації, ОСОБА_1 за вищевказаною адресою не проживає, а у квартирі АДРЕСА_2 мешкає лише відповідач та її троє дітей. (а.с. 28) Відтак, несення відповідачем витрат на утримання цієї квартири не слугує доказом того, що відповідач приймає фінансову участь в утриманні непрацездатної матері.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач є пенсіонером та має першу групу інвалідності, а також отримує пенсію, яка є єдиним її доходом, і яка не забезпечує її потреб на харчування та лікування. Проте, судом також встановлено, що на утриманні відповідача також перебувають двоє неповнолітніх дітей.

Відповідач не зазначала у поданому відзиві, що вона є непрацездатною особою, а також такою, що має недостатній дохід. Відтак, суд виходить з того, що відповідач має належний заробіток та є працездатною особою.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд керується принципом розумності та справедливості, враховуючи факт перебування на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей, в межах суми 1000 грн. 00 коп.

Суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню сума судового збору.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 205 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 273, 274, 275, 279, ст.ст.352, 354,430 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 12.09.2019 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко