Справа № 324/456/20
Провадження № 2-в/324/6/2020
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

07 квітня 2020 року м. Пологи

Суддя Пологівського районного суду Запорізької області Каретник Ю.М., розглянувши заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №2/228/28/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, а також додане до неї клопотання про поновлення строку для звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження до суду для виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №2/228/28/2013 за позовом ПАТ «Ощадбанк» про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованості у сумі 104018,87 грн., судового збору 1040,19 грн., а всього 105059,06 грн., у частині відновлення рішення Докучаєвського міського суду Донецької області від 25 березня 2013 року для виконання вказаного судового рішення. До вказаної заяви заявником долучено клопотання про поновлення строку для звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження до суду для виконання судового рішення. Клопотання обґрунтоване тим, що 19 квітня 2013 року було отримано виконавчий лист, який було пред`явлено до ДВС Докучаєвського міського управління юстиції, про що було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №38231640 від 16 травня 2013 року. Представником АТ «Ощадбанк» було здійснено запит до Докучаєвського міського відділу державної виконавчої служби, який на даний час знаходиться у м.Маріуполь, про стан виконавчого провадження. У відповідь надійшов лист у якому повідомлялось, що виконавчий документ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у відповідному відділі, який тимчасово переміщено з території проведення активної фази АТО, відсутній та здійснити необхідні заходи по стягненню заборгованості не уявляється можливим. З 2017 року основні зусилля банку були направленні на відновлення втрачених судових проваджень, які залишалися на території, непідконтрольній українській владі. Ці обставини перешкоджали своєчасному відновленню судових проваджень та, відповідно, стали причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання повторно. Тому заявник просить суд визнати поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновити строк для звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження № 2/228/28/2013.

До заяви про відновлення втраченого судового провадження також долучені документи на підтвердження обставин, якими вона обґрунтована. Серед вказаних документів є, зокрема, копія рішення Докучаєвського міського суду Донецької області від 25 березня 2013 року у справі №2/228/28/2013, копія постанови про відкриття виконавчого провадження №38231640 від 16 травня 2013 року, а також копія листа Докучаєвського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 19 березня 2018 року № 7966.

Заявник в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення виконавчого документа до виконання вказує, що про втрату виконавчого провадження він дізнався з листа Докучаєвського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області. При цьому, вказаний лист, як вбачається із відповідної відмітки на його копії, надійшов на адресу філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 28 березня 2018 року.

При цьому, заявником ані в клопотанні про поновлення строку для звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження до суду для виконання судового рішення, ані в доданих до цього клопотання та до заяви про відновлення втраченого судового провадження документах не зазначається про те, які заходи вживалися АТ «Ощадбанк» як стягувачем після відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом з метою здійснення контролю за ходом проведення виконавчих дій.

Також судом враховано, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній станом на момент відкриття вказаного виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

При цьому, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у взаємозв`язку із Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Тобто, заявником не доведено, що станом на дату початку тимчасової окупації виконавчий лист у справі №2/228/28/2013 дійсно ще перебував на примусовому виконанні у Докучаєвському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а не був повернутий стягувачу, і був втрачений саме у зв`язку з проведенням антитерористичної операції.

У той же час, заявником взагалі не наведено жодних поважних причин, які унеможливлювали у період з 28 березня 2018 року, тобто з дати отримання листа Докучаєвського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 19 березня 2018 року № 7966 про відсутність на виконанні виконавчого листа про стягнення коштів із ОСОБА_1 , до 06 квітня 2020 року, тобто до моменту звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження, здійснення належного контролю за ходом виконавчого провадження і вжиття заходів щодо відновлення втрачених документів.

Натомість, заявник звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого провадження з посиланням на його втрату у зв`язку із тимчасовою окупацією території Донецької області більше ніж через 6 років після початку такої окупації та, відповідно, майже через 7 років після відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом у справі № 2/228/28/2013, і більше ніж через два роки після отримання офіційної відповіді Докучаєвського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області про втрату виконавчого листа про стягнення коштів із ОСОБА_1 , посилаючись лише на значний обсяг судових справ, які підлягають відновленню.

Наведені обставини не дають підстав вважати причини пропуску строку для звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження до суду для виконання судового рішення поважними.

У той же час, судом враховано, що пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13). Суд, зокрема, постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків. Якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення (пункт 52 рішення).

Аналогічні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99) та у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Відповідно до ч.5 ст. 491 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.492 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження у випадках, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою статті 491 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

За таких обставин, приходжу до висновку про відхилення клопотання про поновлення строку для звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження до суду для виконання судового рішення, а також про необхідність відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258 261, 353, 491, ст. 492 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про поновлення строку для звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження до суду для виконання судового рішення.

Відмовити у відкритті провадження за заявою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №2/228/28/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Каретник Ю. М.