Єдиний унікальний номер 725/4828/19
Номер провадження 2/725/152/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`яненко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

та представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що разом з нею проживають її сини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на її утриманні.

Батько хлопчиків - ОСОБА_2 самоусунувся від надання матеріальної допомоги на їх утримання, хоча має можливість та повинен брати участь в матеріальному забезпеченні дітей, оскільки має нерегулярний дохід від підприємницької діяльності на території МТК «Калинівський ринок».

Зазначала, що неповнолітній ОСОБА_6 є студентом 2-го курсу Чернівецького кооперативного економіко-правничого коледжу, що зумовлює значні матеріалі витрати на придбання одягу, книг, канцтоварів, щоденні потреби на харчування, проїзд громадським транспортом, його особисті витрати.

Самостійно забезпечити неповнолітнього сина-студента усім необхідним немає можливості, а тому звернулась до суду з даним позовом та, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.11.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. (три тис. грн.) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до вимог закону, починаючи з 27.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.02.2020 року вказане заочне рішення скасовано та справу призначено до судового розгляду в загальному порядку.

В ході повторного судового розгляду позивач в судове засідання не з`явилась, в її інтересах діяла представник Дороган І.Г., яка позов підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Вказувала на те, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_6 в коледжі позивач несе більші витрати на його утримання ніж раніше, а відповідач матеріальної допомоги не надає.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зокрема не заперечував свого обов`язку щодо утримання сина та вказав, що має змогу сплачувати аліменти на його утримання в сумі 1500 грн., оскільки він разом з його родиною орендує житло, немає достатнього заробітку для утримання всіх членів своєї сім`ї, про навчання сина у коледжі не був повідомлений. Зазначав, що позивач отримує достатньо доходів для забезпечення потреб їх спільного сина, а тому розмір аліментів в сумі 3000 грн. є значно завищеним та не відповідає дійсним потребам дитини.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, оскільки вважав, що позивачем не доведено факт наявності у відповідача достатнього розміру доходу для сплати аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, а також що потреби дитини співрозмірні з таким розміром аліментів.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_6 та його батьками відповідно до копії свідоцтва про народження є позивач та відповідач (а/с 5).

Згідно довідки Чернівецького кооперативного економіко-правового коледжу №55 від 20.02.2020 року, неповнолітній ОСОБА_6 є студентом вказаного навчального закладу денної договірної (платної) форми навчання, освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст за спеціальністю «Право», стипендія йому не нараховується та не сплачується, термін навчання становить з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року (а/с 78).

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному Кодексі України.

У відповідності до вимог ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В ході судового розгляду даного спору не здобуто належних та допустимих доказів щодо офіційного працевлаштування відповідача, а також перебування на його утримання інших дітей чи непрацездатних осіб, натомість встановлено, що останній є особою працездатного віку та має батьків пенсійного віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів, що батьки перебувають на його утриманні матеріали справи, оскільки сам по собі факт непрацездатності батьків внаслідок досягнення ними пенсійного віку не тягне виникнення у дітей обов`язку їх утримувати та не говорить про наявність потреби в отриманні ними матеріальної допомоги.

З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Таким чином, враховуючи об`єктивні обставини справи, відсутність доказів щодо офіційного працевлаштування відповідача, однаковий обов`язок обох батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно та саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання сина ОСОБА_6 і не буде суперечити інтересам сторін.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Так, позивач звернулась до суду з даним позовом 27.08.2019 року, а тому саме з цього моменту слід стягувати аліменти.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави за вимогами про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 191, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (дві тис. грн.) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до вимог закону, починаючи з 27.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 10 квітня 2020 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна