Провадження № 4-с/761/73/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С.,

ВСТАНОВИВ :

19.12.2019 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного ВВПВ ДДВСМЮУ Кузьменко О.С .

Ухвалою суду від 24.12.2019 року вказану заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

Скаржник отримав 14.01.2020 року особисто конверт з ухвалою від 24.12.2019 року.

Однак, враховуючи строки доставки кореспонденції в межах міста Києва, скаржник у встановлений строк не усунув вищенаведених в ухвалі недоліків.

При цьому, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 24.12.2019 року у строки, встановлені судом, від скаржника також не надходило.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що скаржник не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення заяви без руху, приходжу до висновку, що скаржник у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 24.12.2019 року.

Водночас, як передбачено положеннями ч.3 ст. 185 ЦПК України в новій редакції, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаються неподаною і повертається заявникові.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С., слід повернути скаржнику, роз`яснивши при цьому право останнього на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 44, 185, 259-261,353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С.,- вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити скаржнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: