КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/679/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Гуля В.В., Сушко Л.П., із участю секретаря Новікової Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування та пені,

В С Т А Н О В И В :

16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просив стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інго-Україна» 146 271,07 грн. страхового відшкодування, 14 627,10 грн. - пені, 2 200, 00 грн. -витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.06.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту №250546836.17, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 .

16.12.2017 року відбувся страховий випадок - пошкодження вказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до умов договору страхування, відповідач був повідомлений про настання страхового випадку, були надані всі документи, передбачені договором страхування.

Листом від 28.02.2018 року відповідач повідомив позивача про відмову у здійсненні страхового відшкодування на підставі п.п.12.2.4 договору.

Як слідує з лист,а відповідач відмовив у здійсненні відшкодування з мотивів ненадання позивачем довідки про наявність/відсутність сп`яніння водія на момент настання страхового випадку і, окрім того вказує, що оскільки вартість відновлюваних робіт автомобіля складає 168 406,47 грн., що становить 75,39% страхової суми, а тому автомобіль визнано конструктивно загиблим.

Відповідно до звіту №1151 про оцінку автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 від 15.03.2018 року, проведену на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля,внаслідок пошкодження при ДТП, складає 148 504,87 грн., що становить 66,48% страхової суми.

Франшиза за страховим випадком пошкодження транспортного засобу, внаслідок ДТП,складає 2 233,80 грн.

Таким чином розмір несплаченого страхового відшкодування складає 146 271,07 грн. ( 148504,87 грн. - 2233,80 грн.).

Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 2200,00 грн.

Атому відмова відповідача у здійсненні страхового відшкодування, на думку позивача, є незаконною. Як передбачено умовами договору страхування, страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення, але не більше 10% від суми боргу, що в даному випадку становить 14627,10 грн.

Враховуючи те, що пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення становить 16 606,77 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 10% від суми боргу, тобто 14 627,10 грн.

Разом з тим, оскільки ПАТ«АСК «ІНГО Україна» страхове відшкодування позивачу не виплатило, а тому враховуючи викладене, позивач вважає, що з ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на його користь підлягає стягненню несплачене страхове відшкодування в розмірі 146 271,07 грн., пеняза прострочення виплати - 14627,10 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження - 2 200,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що позивач під час звернення до страховика не надав йому довідку медичного закладу про наявність або відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника/водія на момент настання страхового випадку, хоча вказана довідка у відповідності до умов договору страхування є обов`язковою у випадку визнання повної загибелі транспортного засобу.

Звіт про оцінку транспортного засобу №151,наданий позивачем не прийнято судом до уваги, оскільки був виготовлений на замовлення позивача без участі та повідомлення відповідача, уже після звернення до страховика і отримання відмови у виплаті страхового відшкодування.

Крім того, ухвалою суду від 12 серпня 2019 року було відмовлено представнику позивача в задоволенні клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи та продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його постановленні.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, власником транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ( а.с. 40 ).

У відповідності до довіреності від 20.04.2017 року, яка посвідчена приватним нотаріусом КМНО Барамія Ніно Геннадієвною, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 розпорядитися ( продати, обміняти, передати в оренду, позичку або заставу тощо, ставити на облік або знімати з обліку ) належними йому транспортними засобами, в тому числі автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 ( а.с. 42-45 ).

30.06.2017 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування засобів наземного транспорту №250546836.17 ( далі - договір страхування ), за яким застраховано транспортний засіб «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 7-13).

Договір страхування укладено на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) (автокаско), Правил добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, Правил добровільного страхування від нещасних випадків водія та/або пасажирів наземного транспорту.

16.12.2017 року відбувся страховий випадок, а саме пошкодження транспортного засобу «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, у якій водій ОСОБА_2 , що керував автомобілем позивача, порушив правила дорожнього-руху.

Відповідно до звіту №1151 про оцінку автотранспорту «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 , від 15.03.2018 року, складеного ФОП ОСОБА_4 на замовлення позивача, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 148 504,87 грн. ( а.с.15-23 ).

Листом від 28.02.2018 року №731відповідач повідомив позивача про те, що ним розглянуто документи з приводу події, яка сталася 16.12.2017 року за участю автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 , та прийнято рішення про відмову позивачу у здійсненні страхового відшкодування (а.с. 14).

Підставою для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування стало те, що згідно ремонтної калькуляції №1598881 від 16.01.2018 року, складеної на замовлення страховика, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 склала 168 406,47 грн., що становить 75,40% страхової суми за договором ( 223 380,00 грн.), а тому транспортний засіб страховиком визначено повністю загиблим.

Під повною загибеллю розуміють випадки, коли вартість відновлюваного ремонту ТЗ ( включаючи вартість транспортування до місця ремонту ) складає більше ніж 75% страхової суми ( п.10.2.4. договору страхування ).

Відповідно до розділу 11 договору страхування, встановлено перелік документів для виплати відшкодування, зокрема: заява страхувальника/ вигодонабувача/ правонаступників/постраждалої 3-ї сторони на виплату страхового відшкодування, документи, що підтверджують розмір збитків, понесених витрат ( акт автотоварознавчого дослідження, калькуляція та оригінали рахунків за ремонт ТЗ ).

Позивач під час звернення до страховика не надав йому довідку медичногозакладу про наявність або відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника/водія на момент настання страхового випадку, хоча вказана довідка у відповідності до умов договору страхування є обов`язковою у випадку визнання повної загибелі транспортного засобу.

Разом з тим, судом першої інстанції не було прийнято до уваги звіт про оцінку транспортного засобу №151 наданий позивачем, оскільки був виготовлений на замовлення позивача без участі та повідомлення відповідача, уже після звернення до страховика, і отримання відмови у виплаті страхового відшкодування.

Крім того, при наявності розбіжності у вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 згідно наданих сторонами звітів, ухвалою суду від 12 серпня 2019 року було відмовлено представнику позивача в задоволенні клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи та продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

При цьому, ухвалою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року призначено по справі судову авто товарознавчу експертизу на вирішення якої поставлено наступні запитання (а.с. 122-123):

Яка ринкова вартість транспортного засобу - Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 16 грудня 2017 року?

Яка вартість матеріального збитку ( шкоди ), завданої власнику транспортного засобу - Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 16 грудня 2017 року та на дату проведення експертизи?

Відповідно до висновку експерта №13-3/624 від 06 лютого 2020 року ринкова вартість транспортного засобу - Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 16 грудня 2017 року становила: 208 820, 70 грн.

Вартість матеріального збитку (шкоди), завданої власнику транспортного засобу -Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 16 грудня 2017 року могла становити 96 062, 42 грн. ( а.с. 183-192)

Таким чином вартість матеріального збитку відповідно до висновку експерта №13-3/624 від 06 лютого 2020 року, складає 96 062, 42 грн., що становить 43,00% ( 96 062,42 : 223380,00 ) страхової суми за договором ( 223380,00 грн.), а тому транспортний засіб страховиком не може бути визначено повністю загиблим, що виключає необхідність надання позивачем документу, що зазначений у п. 11.6 договору страхування, а саме довідки медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Відповідно, Приватне акціонернетовариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» має нести цивільно-правову відповідальність перед позивачем за правочином у розмірі 93 828,62 ( 96 062,42 - 2 233,80 ) грн.

Що ж до вимог позивача про стягнення пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування,апеляційний суд вважає за необхідне зазначитипро те, що пункт 8.5. договору страхування не може бути застосовано у даному випадку, оскільки страховиком взагалі не приймалося рішення про здійснення виплати страхового відшкодування, а його обов`язок щодо сплати зазначених у правочині сум виникає після набрання законої сили рішенням апеляційного суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, не ґрунтується на вимогах закону та не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим апеляційним судом.

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, не здійснив повне дослідження обставин справи, і, як наслідок, ухвалив помилкове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 16, 22, 979, 988 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-80, 263-265, 374, 376 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його постановленні, встановлених судом другої інстанції, знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відтак, враховуюче зазначене, з точки зору суду другої інстанції, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову в установленому апеляційним судом розмірі відповідно до ст. 376 ЦПК України та названих норм права.

При цьому, витрати позивача на проведення автотоварознавчого досліднення у розмірі 2 200 грн., на переконання апеляційного суду, не можуть бути йому відшкодовані, оскільки при визначенні заподіяної шкоди зазначений висновок не використовувався і суду надана копія квитанції про сплату зазначеної суми ( а.с. 41 ), яка є документом невідомого походження згідно правових позицій суду третьої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 374,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування та пені скасувати і ухвалити за позовом нове судове рішення про часткове задоволення заявлених вимог.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 93 828,62 грн.

Решту позову залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

Л.П. Сушко