ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/935/20 Справа № 201/4152/19 Головуючий у першій інстанції: Ткаченко Н. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального захисту інвалідів про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він з 29 березня 2016 року працює на посаді директора Запорізького обласного відділення Фонду СЗІ. Наказом директора Фонду Линдюк О.А. від 21 січня 2019 року №5 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а саме за неналежне виконання посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів за напрямком «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» по КЕКВ 2282 та за невиконання Окремого доручення директора Фонду соціального захисту інвалідів від 02 січня 2019 року №1. Про існування оспорюваного наказу позивач дізнався 31 січня 2019 року. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки в оскаржуваному наказі чітко не зазначено, за що саме накладено на нього дисциплінарне стягнення, у позивача при притягненні до дисциплінарної відповідальності відповідні пояснення не відбиралися. Позивач зазначає, що наказ винесений не на підставах та не у відповідності до вимог трудового законодавства. Тому, позивач просив скасувати наказ директора Фонду соціального захисту інвалідів Линдюк О.А. від 21 січня 2019 року №5 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2019 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2019 року, задоволено позовні вимоги, скасовано наказ директора Фонду соціального захисту інвалідів №5 від 21 січня 2019 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В апеляційній скарзі Фонд соціального захисту інвалідів, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно наказів Фонду соціального захисту інвалідів від 28 березня 2016 року №22-К та Запорізького обласного відділення Фонду СЗІ від 29 березня 2016 року, ОСОБА_1 з 29 березня 2016 року призначено на посаду директора Запорізького обласного відділення Фонду СЗІ (а.с.10-11).

Згідно наказу директора Фонду Линдюк О.А. від 21 січня 2019 року №5, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у виді догани, за порушення трудової дисципліни, а саме за неналежне виконання посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів за напрямком «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» по КЕКВ 2282 та за невиконання окремого доручення директора Фонду соціального захисту інвалідів від 02 січня 2019 року №1 (а.с. 12). Наказ не містить інформації про фактичні обставини трудового проступку позивача, не конкретизовано яку саме норму трудового законодавства, посадової інструкції, трудового розпорядку порушено позивачем.

Згідно відбитку поштового штемпелю на конверті, наказ надісланий Фондом СЗІ на адресу відділення Фонду 28 січня 2019 року (а.с. 13).

З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, Запорізьким ОВ ФСЗІ 30 січня 2019 року було отримано зазначений вище наказ (а.с. 65). З позовної заяви вбачається, що про існування оспорюваного наказу позивач дізнався 31 січня 2019 року.

Судом встановлено, що листом Міністерства соціальної політики України від 09 серпня 2018 року №15542/0/2-18/44, скерованим структурним підрозділам соціального захисту населення і Фонду СЗІ, повідомлено, що станом на 23 липня 2018 року за бюджетною програмою 2507030 «Заходи із соціальної, трудової та професійної реабілітації інвалідів» за напрямом «Забезпечення окремих категорій населення України технічними та іншими засобами реабілітації» спрямовано органам соціального захисту населення бюджетні кошти у сумі 358010,50 грн., з яких використано 95848,90 грн., що становить 26,8 %. У поточному місяці планується розподілення коштів за вказаною бюджетною програмою на суму близько 190 млн. грн.

З метою ефективного використання коштів Мінсоцполітики цим листом доручено в термін до 20 серпня 2018 року структурним підрозділам соціального захисту населення обласних та Київської міської державних адміністрацій провести аналіз попередніх замовлень, договорів у статусі «Редагується», які сформовані у Централізованому банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ), залишку коштів на рахунках структурних підрозділів з питань соціального захисту населення та надати відповідні пропозиції територіальним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів.

В листі також вказано, що на підставі пропозицій структурних підрозділів соціального захисту населення обласних та Київської міської державних адміністрацій, територіальним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів слід здійснити перерозподіл коштів в межах кожного (окремого) напряму таким чином, щоб станом на звітну дату (01 число наступного місяця) не допустити утворення залишків невикористаних коштів без укладених договорів на рахунках структурних підрозділів з питань соціального захисту населення.

Окрім того, у листі зазначено, що персональну відповідальність за вжиття заходів щодо повного та ефективного використання коштів за бюджетною програмою 2507030 та відображення актуальних даних в ЦБІ покладено на керівників департаментів соціального захисту населення державних адміністрацій і структурних підрозділів з питань соціального захисту населення (а.с. 24).

Листом Фонду СЗІ від 22 грудня 2018 року №1/5-974/03-01, адресованим територіальним відділенням Фонду, проінформовано, що Мінсоцполітики просить (відповідний лист від 22 грудня 2018 року №25290/0/2-18/44 а.с. 72) здійснити перерозподіл коштів по області та терміново профінансувати укладені договори, в тому числі по попередній оплаті, без урахування напрямків використання коштів бюджетної програми за попереднім погодженням з органами соціального захисту населення, та надати до Фонду суму коштів, які перерозподіляються на інші напрямки. Про результати проведеної роботи повідомити до 17:00 год. 26 грудня 2017 року на електронну пошту (а.с. 71).

02 січня 2019 року окремим дорученням №1 директора Фонду соціального захисту інвалідів, директорам територіальних відділень Фонду СЗІ доручено надати письмові пояснення щодо причин залишків відкритих асигнувань за напрямком «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» (а.с. 18).

02 січня 2019 року листом №01-01/11 на виконання окремого доручення директором Запорізького обласного відділення Фонду СЗІ Олійником Ю.М. повідомлено, що враховуючи інформацію органів соціального захисту населення, Фондом відповідно до їх заяв розподілені кошти за напрямком забезпечення осіб з інвалідністю ТЗР та профінансовано їх на відповідну суму. Згідно касових видатків, отриманих від ГУ Державної казначейської служби України в Запорізькій області, залишок відкритих асигнувань склав 122,4 тис.грн. З метою отримання пояснень щодо невикористаних коштів 29 грудня 2018 року на адресу Департаменту соціального захисту населення Запорізької облдержадміністрації та органів соціального захисту населення направлені листи. Згідно відповідей органів соціального захисту населення, основними причинами виникнення залишків коштів за напрямком стали - ненадання договорів за засобами пересування, зміна ціни договору в останні дні бюджетного року (а.с. 19).

Листом від 08 січня 2019 року №01-02/36 директором Запорізького обласного відділення Фонду Олійником Ю.М. на виконання окремого доручення надані додаткові пояснення щодо залишків відкритих асигнувань по забезпеченню осіб з інвалідністю ТРЗ. Зокрема, повідомлено, що згідно з відповідями органів соціального захисту населення, основними причинами виникнення залишків коштів за напрямками стали: в УПСЗН Енергодарської міськради (залишок асигнувань 26 тис. грн.) - ненадання договорів за засобами пересування; в УСЗН Михайлівської РДА (залишок - 7,6 тис. грн.) - відсутність фактичної потреби; в УСЗН Новомиколаївської РДА (залишок - 6,8 тис. грн.) - відсутність фактичної потреби; в УСЗН Токмацької РДА (залишок - 25,2 тис. грн.) - відмова казначейської служби у зв`язку з відсутністю достатньої суми коштів на рахунку для оплати договору; в УПСЗН Бердянської міськради (залишок 37,2 тис. грн.) - відсутність фактичної потреби, зміна ціни договору в останні дні бюджетного року, часткове виконання умов договору (а.с. 20).

Наказом Фонду СЗІ від 18 вересня 2017 року №55 затверджене Положення про Запорізьке обласне відділення Фонду (а.с. 14-17).

Згідно з п. 5 Положення про Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, вбачається, що одним з основних завдань відділення Фонду є фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.

Згідно із пп. 1) п. 6 Положення про відділення Фонду, відділення Фонду, відділення Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює в межах компетенції внутрішній контроль за цільовим та ефективним використанням коштів розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів, а також коштів, наданих підприємствам, установам, організаціям, у тому числі підприємствам, організаціям громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичним особам, які використовують найману працю, у вигляді фінансової допомоги, цільової позики та дотації на створення спеціальних робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до умов договору.

Згідно з пп. 11) п. 6 Положення про відділення Фонду, взаємодіє з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними установами та організаціями з питань щодо соціального захисту осіб з інвалідністю та надання їм соціальної допомоги, у тому числі під час розроблення відповідних програм.

Згідно з пп. 1) п. 7 Положення про відділення Фонду, відділення Фонду для виконання покладених на нього завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для виконання покладених завдань.

Згідно з п. 52 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні засоби реабілітації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012р. № 321, забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації і виплата компенсації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Мінсоцполітики у державному бюджеті.

Кошти на надання реабілітаційної послуги на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління Мінсоцполітики, та на інших підприємствах, установах та організаціях, що мають належні умови для їх надання, спрямовуються Мінсоцполітики органам соціального захисту населення через територіальні відділення Фонду соціального захисту інвалідів за місцем знаходження таких закладів, якщо зазначені заклади не утримуються за рахунок коштів державного бюджету.

Мінсоцполітики спрямовує бюджетні кошти територіальним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів з урахуванням поданих пропозицій Фонду соціального захисту інвалідів з метою перерахування їх органам соціального захисту населення для оплати підприємствам на основі даних банку даних вартості виданих виробів та наданих послуг згідно з укладеними договорами та актами приймання-передачі робіт (надання послуг) та фактично перерахованих коштів підприємствам з початку бюджетного року.

Відповідно до п. 53 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації, бюджетні кошти перераховуються підприємствам органом соціального захисту населення після забезпечення особи з інвалідністю відповідним технічним засобом на підставі акту приймання-передачі робіт (надання послуг) і рахунка відповідного підприємства.

Відповідно до рішення Мінсоцполітики щороку у грудні місяці може передбачатися попередня оплата на строк не більше двох місяців для виконання індивідуальних заявок осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб на виготовлення технічних та інших засобів реабілітації і надання послуг з їх післягарантійного ремонту.

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Під порушенням трудової дисципліни слід розуміти винне протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є обовязковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Протиправність поведінки працівника полягає у порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме КЗпП України, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

За змістом статті 147 КЗпП України, вина працівника в порушенні трудової дисципліни є обов`язковою ознакою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Такої правової позиції щодо притягнення робітника до дисциплінарної відповідальності дотримується Верховний Суд у своїй Постанові від 18.01.2018р. у справі №757/16203/16-ц.

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з наступними змінами), при розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо.

У вищезазначеній постанові йдеться мова про те, що при розгляді справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам слід виходити з того, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани є різновидом відповідальності у сфері трудових правовідносин, адже тягне для працівника певні негативні наслідки, в тому числі позбавлення премії, звільнення та інше. Тому в таких правовідносинах застосовуються загальні положення для притягнення винуватої особи до відповідальності, які передбачають обовязковість вини працівника у формі умислу або необережності за порушення чітких положень правил внутрішнього трудового розпорядку (трудової дисципліни) або виробничої дисципліни, а також формування у наказі об`єктивної сторони суті правопорушення.

У цьому випадку застосовується презумпція правомірної поведінки працівника, що полягає в обов`язку працедавця довести належними та достатніми доказами законність звинувачення працівника в порушенні тих чи інших правил та накладення на нього стягнення.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що оскаржуваний наказ не містить інформації про фактичні обставини трудового проступку позивача, не конкретизовано в чому полягають неправомірні дії (бездіяльність) позивача, в наказі не зазначено яку саме норму трудового законодавства, посадової інструкції, трудового розпорядку, тощо порушено позивачем, - колегія приходить до висновку про недоведеність відповідачем факту вчинення позивачем трудового проступку, недоведеність вини саме позивача у неефективному використанні бюджетних коштів; крім того, відповідачем не доведено наявність причинного звязку між неправомірними винними діями працівника та неефективним використанням бюджетних коштів.

Твердження апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не встановлено ані ефективного використання бюджетних коштів, ані здійснення контролю за їх використанням, - не доводять правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки відповідачем не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та наявність причинного звязку з негативними наслідками, що настали.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону. За відсутності складу дисциплінарного проступку в діях працівника не можна застосовувати дисциплінарне стягнення.

Оскаржуваний наказ не містить жодних доказів того, що в ситуації неефективного використання бюджетних коштів є вина саме позивача, відсутні посилання на конкретні обставини вчинення ним порушення трудової дисципліни, час його вчинення і час виявлення, тобто відсутні обов`язкові елементи складу дисциплінарного правопорушення.

Крім того, відповідачем не спростовані доводи позивача про невиконання роботодавцем ч. 1 ст. 149 КзпП України, де передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду переглядається в межах доводів апеляційної скарги відповідача, відповідно до вимог ч. 1 статті 367 ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді