Провадження № 2/369/498/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач звернувся до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем.

У них народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_4 .

Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Батько разом з ними не проживає, ніякої допомоги на утримання дитини не надає.

Нею також понесені додаткові витрати, в розумінні статті 185 СК України, а саме: 28.02.2019 - огляд лікаря ортопеда та 10 сеансів лікувального масажу на суму 2000 грн., 06.07.2019 - ехокардіографія серця дитини на суму 500 грн.; 30.08.2019 - сплата за дитячий садок за вересень на суму 5040 грн.; 01.09.2019 - консультація лікаря-педіатра на суму 300 грн.; 10.09.2019 - сплата за групу дитячого розвитку за вересень за 2019 рік на суму 800 грн.; 18.09.2019 - сплата за дитячий садок за жовтень 2019 року на суму 5040 грн.; 24.09.2019 - доплата за дитячий садок за жовтень 2019 року на суму 2180 грн.; 06.10.2019 - доплата за садок за жовтень 2019 року на суму 790 грн.; 21.10.2019 - сплата за дитячий садок за листопад 2019 року на суму 8160 грн.; 25.11.2019 - сплата за дитячий садок за грудень 2019 року на суму 7900 грн.; 28.11.2019 - доплата за дитячий садок за грудень 2019 року на суму 210 грн., на загальну суму 32920 грн.

Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку компенсувати Ѕ частину коштів, які витрачені додатково на утримання дитини, тому вважає, що він повинен сплатити 16460 грн.

Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 16 460 грн. в якості компенсації Ѕ частини додаткових витрат на спільну дитину.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

17.01.2020 відповідачем на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що у них з позивачкою ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась спільна дитина. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.12.2018, справа №369/13223/17, провадження №2/369/591/18 щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису.

В матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що відповідач відмовляється добровільно сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Позивач не зверталась до відповідача з вимогою сплати аліментів.

На утриманні відповідача знаходиться непрацездатний батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має третю групу інвалідності в зв`язку з чим потребує постійного підтримуючого лікування, а отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2000 гривень.

Вказує, що мінімальний розмір аліментів для дитини не може бути меншим ніж 890 гривень, мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину, то він є у розмірі 1779 грн.

На даний час відповідач є безробітним, на його утриманні перебуває ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалід 3 групи, інше джерело доходів відсутнє, він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж 1800 гривень щомісяця.

Тому просив позовну заяву задовольнити частково. Стягувати з нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 гривень щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач позов визнав частково, вказавши, що не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 1800 гривень.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При розгляді справи судом встановлено, що у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 11.10.2019.

Згідно акта депутата Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.09.2019 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач є працездатним, відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів.

Доказів про наявність стягнень по виконавчим документам з відповідача та доказів щодо утримання інших дітей суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров`я.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи та виходячи з матеріального становища сторін, обов`язку утримувати дитину, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинен надавати батько на утримання дитини, буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як вказала позивачка в позовній заяві, вона понесла додаткові витрати на утримання дитини.

У відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст.185СК України витрати є додатковими, якщо вони понесені понад витрат, що здійснюються у звичайному житті дитини,та викликані особливими обставинами.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року увагу судів звернуто на те, щодо передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо),можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Виходячи з викладеного вище, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Судом враховується, що заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати, тобто надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо аліментні зобов`язання здебільшого суд задовольняє, так як їх стягнення викликане саме необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, витрати, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Тобто, заявляючи разові витрати - необхідно надати докази усієї суми витрат.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (Постанова ВСУ від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17).

Заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивач надала суду квитанцію про оплату послуг від 28.02.2019 на суму 2000 грн., квитанцію від 06.07.2019 на суму 500 грн., акт прийняття-передачі виконаних робіт від 01.09.2019 на суду 300 грн., дублікати чеків від 11.12.2019 на суму 5040 грн., 800 грн., 5040 грн., 2180 грн., 790 грн., 8160 грн., 7900 грн., 210 грн.

Загальна сума сплачених позивачем коштів на оплату лікування та розвитку дитини склала 32 920 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати доньку на рівні з позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача половини суми додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням та розвитком дитини у розмірі 16 460 грн. 00 коп.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., від сплати якого позивач звільнена.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 141, 200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , грошові кошти в розмірі 16 460 (шістнадцять тисяч чотириста шістдесят) грн. 00 коп., в якості компенсації Ѕ частини додаткових витрат на спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду, а також через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач - ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення суду виготовлено 27.03.2020 року.

Суддя: Дубас Т.В