18.03.2020 Єдиний унікальний номер 205/9499/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 рокум. ДніпроСправа № 205/9499/19
2/205/210/20

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Євроніс Україна», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.11.2019р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ПрАТ СК «Євроніс Україна», у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача грошові кошти у загальному розмірі 55 829,86 грн., які складаються з: невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 48 000,00 грн.; пені у розмірі 4 696,11 грн.; 3 % річних у розмірі 422,14 грн.; інфляційних втрат у розмірі 511,61 грн. та вартості проведеної позивачем експертизи у розмірі 2 220,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 12.04.2019р. у м. Дніпрі по вул. Новоорловській біля будинку № 37 сталась ДТП, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобілів Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Suzuki, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Водії дійшовши згоди щодо обставин, причин, умов ДТП, та вини ОСОБА_2 у скоєному, на підставі частини другої статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» використали право на складання спільного повідомлення (європротоколу) про ДТП без виклику співробітників ДАІ, яке 15.04.2019р. надано до страхової компанії. Водночас, позивач отримав відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що на думку відповідача саме він є винуватцем ДТП, проте така позиція страхової компанії є незаконною та суперечить нормам статті Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач зазначає, що ОСОБА_2 визнав свою вину відносно події дорожньо-транспортної пригоди від 12.04.2019р., про що складено повідомлення (Європротокол), а тому відповідно до закону у водіїв цих транспортних засобів є згода щодо обставин її скоєння.

Представником ПрАТ СК «Євроніс Україна» надано суду відзив на позов, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що учасники ДТП помилково дійшли згоди щодо винуватості у ДТП ОСОБА_2 , оскільки саме позивач не дотримався правил дорожнього руху, саме п.п.10.1, 10.4 ПДР, а відтак відповідно до п.32.1 ст.32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок щодо відшкодування шкоди. Окремо зазначив, що на підставі заяви позивача від 23.04.2019р. проведено експертизу та 19.05.2019р. складено звіт № 64/04/19 відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Suzuki, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 47 773,48 грн., а відтак посилання позивача на звіт, який ним проведено особисто, є безпідставними. Також зазначив, що сума страхового відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи, який відповідно до полісу № АМ/6025007 складає 2 000,00 грн.

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення щодо обставин ДТП, в яких наполягає, що ним було дотримано всіх правил дорожнього руху при здійсненні повороту ліворуч та він не створював небезпеки чи перешкоди зустрічним автомобілям, тоді як автомобіль Daewoo рухався по заду нього. Причиною ДТП вважає необачні дії водія ОСОБА_3 , який не обрав безпечної дистанції до автомобіля позивача та розпочав обгін транспортного засобу, який перебував в процесі маневру.

ОСОБА_1 надав суду заяву, в який просить справу розглядати за його відсутності та позовні вимоги задовольнити.

ПрАТ СК «Євроніс Україна» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином. Заяв чи клопотань про неможливість прибуття у судове засідання до суду не надходило.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи обізнаність представника відповідача про судове засідання, а також не надання доказів неможливості бути присутнім у такому судовому засіданні, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 12.04.2019р. у м. Дніпрі по вул. Новоорловській біля будинку № 37 сталась ДТП, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобілів Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля Suzuki, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Водії дійшовши згоди щодо обставин, причин, умов ДТП, та вини ОСОБА_2 у скоєному, на підставі п.33.2 статті 33 Закону використали право складання спільного повідомлення (європротоколу) про ДТП без виклику співробітників ДАІ (а.с.6).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ СК «Євроніс Україна», що підтверджується полісом про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6025007 від 01.06.2019р. (а.с.40).

ОСОБА_1 16.04.2019р. звернувся до ПрАТ СК «Євроніс Україна» із письмовим повідомленням про ДТП, що мала місце 12.04.2019р., в якому зазначив, що учасниками ДТП було складане спільне повідомлення - «Європротокол».

Відповідно до наданої відповідачем копії заяви ОСОБА_1 , останній звернувся до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування 29.05.2019р. (а.с.65).

Таким чином, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що ним саме 15.04.2019р., а не 29.05.2019р. подано відповідачу заяву на виплату страхового відшкодування, оскільки суду не надано доказів такої обставини.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Листом № 772 від 19.08.2019р. ПрАТ СК «Євроніс Україна» керуючись п.32.1 ст.32 Закону повідомила позивачу про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки з наявних у страховика документів та проведених досліджень встановлено, що ДТП відбулася внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Відповідно до п.32.1 ст.32 Закону відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що під час ДТП, яка сталась 12.04.2019р., позивачу було заподіяно майнову шкоду. Водій транспортного засобу Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , при складанні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду визнав свою вину у вчиненні ДТП, тоді як ПрАТ СК «Євроніс Україна», в свою чергу, не зверталось до суду з клопотанням про призначення експертизи у справі або допиту ОСОБА_2 з метою підтвердити правомірність своєї відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу, а відтак суд доходить висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Водночас, стосовно визначення матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля Suzuki, суд зазначає наступне.

Відповідно до звіту № 64/04/19 від 19.05.2019р. про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Suzuki, який було складено на підставі заяви ПрАТ СК «Євроніс Україна» від 23.04.2019р. про огляд автомобіля, розмір матеріального збитку, завданого автомобілю Suzuki складає 47 773,48 грн. (а.с.47-64).

Згідно з п.п.34.2, 34.3 ст.34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Таким чином, суд не бере до уваги наданий позивачем висновок № 3324 від 24.09.2019р. яким встановлена матеріальна шкода у розмірі 52 830,42 грн., оскільки страховиком протягом 10 днів з дня отримання повідомлення про ДТП направлено свого представника до позивача з метою визначення розміру матеріального збитку. З огляду чого, кошти у розмірі 2 220,00 грн. які витрачені позивачем на проведення експертизи відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що розмір матеріальної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок ДТП, що мала місце 12.04.2019р., відповідно до висновку № 64/04/19 від 19.05.2019р. складає 47 773,48 грн.

Згідно з ч.18 ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до пункту 12.1. статті 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.2019р № АМ/6025007 визначено наявність франшизи у розмірі 2 000,00 грн.

Таким чином, розмір страхового відшкодування яке підлягає виплаті позивачу, з урахуванням франшизи, складає 45 773,48 грн.

Позивачем також заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання.

Згідно з п.36.2 ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що відповідач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування 29.05.2019р., отримав відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування 19.08.2019р., період між цими датами складає 82 дні.

Таким чином, страховиком не порушено 90 денний термін, встановлений ст.36 Закону, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені, а також передбачених ст.625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

За змістом ст.144 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268 ЦПК України, ст.ст. 17, 32, 33, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Євроніс Україна», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Євроніс Україна» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування у розмірі 45 773,48 грн. (сорок п`ять тисяч сімсот сімдесят три гривні 48 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Євроніс Україна» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюються з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.03.2020р.

СуддяН.В. Басова