Справа №621/497/20
Рішення

Іменем України

14 квітня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в :

25.02.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд:

1) Розірвати договір довічного утримання, зареєстрований в реєстрі за номером 3688, укладений 22.12.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І.

2) Скасувати обтяження, зареєстровані за реєстровим номером 3689, встановлені договором довічного утримання, укладеним 22.12.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., за реєстровим № 3688, шляхом зняття заборони на відчуження житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

3) Розірвати договір довічного утримання, зареєстрований за реєстровим номером 3686, укладений 22.12.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І.

4) Скасувати обтяження, зареєстровані в реєстрі за номером 3687, встановлені договором довічного утримання, укладеним 22.12.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., за реєстровим № 3686, шляхом зняття заборони на відчуження земельної ділянки номер 6, площею 0,0574 га, в межах згідно з планом, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: в`їзд Садовий, м. Зміїв Харківської області.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є літньою жінкою. Її чоловік та син померли, а із близьких родичів у неї залишились лише онук та онука. З онуком вона майже не спілкується, а онука ОСОБА_2 завжди ставилася до неї дуже добре, всіляко підтримувала та допомагала. У 2006 році позивач стала себе погано почувати та хворіти. ОСОБА_2 досить часто відвідувала її та всіляко допомагала. Коли позивач виписалась із лікарні, то запропонувала своїй онуці ОСОБА_2 укласти із нею договір довічного утримання, на що остання погодилась. 22.12.2006 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено 2 договори довічного утримання (догляду) у приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєва В.І.

З моменту укладання договорів довічного утримання відповідачка ОСОБА_2 відвідувала позивача у вихідні, допомагала їй по господарству: прибирати, прати, готувати їжу, але згодом остання припинила робити і це. Матеріально ОСОБА_2 позивачу жодним чином ніколи не допомагала. Нині ОСОБА_2 не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договорами довічного утримання (догляду): не забезпечує харчуванням, одягом, доглядом, необхідним матеріальним забезпечення, а через похилий вік позивачу доглядати себе дуже важко.

У зв`язку похилим віком та незадовільним станом здоров`я позивач потребує постійної сторонньої допомоги, загального медичного обслуговування та медичної допомоги. З моменту укладання договору довічного утримання (догляду) з ОСОБА_2 позивач повністю утримувала себе сама і за власний рахунок, а відповідач лише допомагала по господарству.

Оскільки ОСОБА_2 не виконує умови укладених 22.12.2006 договорів довічного утримання № 3686 та № 3688: не забезпечує позивача харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та матеріальним забезпеченням позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 17.03.2020 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила провести підготовче судове засідання без її участі. Позов підтримала та просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву, в якій визнала позов в повному обсязі, підготовче судове засідання просила провести без її участі та ухвалити рішення.

У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Згідно з частиною 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22.12.2006 укладено договори довічного утримання (догляду). Договори посвідчені приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. та зареєстровані в реєстрі за № 3688, 3686.

Відповідно до умов договору довічного утримання (догляду) ОСОБА_1 (відчужувач) передала у власність ОСОБА_2 (набувачу) належний їй житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Набувач зобов`язується довічно повністю утримувати Відчужувача, забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні житловий будинок з надвірними будівлями. Вартість матеріального забезпечення (догляду) визначена сторонами в розмірі 250 грн на місяць (а. с. 9).

Відповідно до умов договору довічного утримання (догляду) ОСОБА_1 (відчужувач) передала у власність ОСОБА_2 (набувачу) належну їй земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0574 га, в межах згідно з планом, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: в`їзд Садовий, м. Зміїв Харківської області. Набувач зобов`язується довічно повністю утримувати Відчужувача, забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігаючи в його безкоштовному довічному користуванні земельну ділянку. Вартість матеріального забезпечення (догляду) визначена сторонами в розмірі 250 грн на місяць (а. с. 12).

У зв`язку з посвідченням зазначених вище договорів накладено заборону на відчуження зазначеного в них нерухомого майна, що належить Відчужувачу, до припинення чи розірвання договору довічного утримання (догляду) з Набувачем (а. с. 10 - 11, 13 - 14).

Відповідно до статті 744 Цивільного кодексу України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до частини 1 статті 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 Цивільного кодексу України).

Як зазначено позивачем, відповідач не виконує умови укладених договорів довічного утримання (догляду) від 22.12.2006, не забезпечує позивача харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та матеріальним забезпеченням

В свою чергу, відповідач визнала позов в повному обсязі та жодних заперечень проти нього до суду не надала.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання укладених 22.12.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договорів довічного утримання (догляду), повернення майна позивачу та скасування встановлених обтяжень.

Відповідно до положень статті 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, ОСОБА_1 належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В свою чергу, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір в розмірі 840 грн 40 коп., який сплачений позивачем при поданні позову до суду.

Керуючись статтями: 10, 11, 12, 81, 141, 142, 200, 206, 247, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду) - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 22.12.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., зареєстрований в реєстрі за № 3688.

Скасувати заборону на відчуження майна, визначеного у договорі довічного утримання (догляду) укладеного 22.12.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 3688, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 22.12.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., зареєстрований в реєстрі за № 3686.

Скасувати заборону на відчуження майна, визначеного у договорі довічного утримання (догляду) укладеного 22.12.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 3688, а саме: земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0574 га, в межах згідно з планом, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: в`їзд Садовий, м. Зміїв Харківської області.

Зобов`язати управління державної казначейської служби у Зміївському районі Харківської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп., сплаченого при поданні позову за квитанцією 2 № 314 від 24.02.2020 АТ "Ощадбанк".

Зобов`язати управління державної казначейської служби у Зміївському районі Харківської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп., сплаченого при поданні позову за квитанцією 3 № 314 від 24.02.2020 АТ "Ощадбанк".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 14 квітня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий: В.В. Шахова