БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/458/2020
Провадження № 2/497/377/2020
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

13.04.2020 року м. Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області Кодінцева С.В., вивчивши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 64 800,00 гривен та суму судових витрат у розмірі 2102.00 гривен судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що між позичальником, яким є ОСОБА_1 та ТОВ "ВЕЛЛФІН" 03.03.2017 року був укладений договір позики №149132 в електронній формі, за умовами якого банк надав позичальнику позику у розмірі 1500,00 гривен.

Вивчивши позовну заяву на предмет дотримання її вимогам ст.175, 177 ЦПК України, суддя дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам вищезазначеній нормі закону та підлягає залишенню без руху.

Так, зі змісту статті 175 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити:

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ст. 177 ч.4 до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З огляду на викладене, суд вбачає, що в позовній заяві зазначена ціна позову - 64 800,00 гривен, однак судовий збір не сплачено.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 з наступними змінами та доповненнями, так:

- статтею 4 ч.2 п.1 пп.1 встановлено ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується в розмірі - 1.5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Дана позовна заява надійшла до суду через систему "Електронний суд", роздрукована, зареєстрована та передана на розгляд головуючому судді.

Разом з тим, у суду не має можливості роздруковувати копії документів, що додані до цієї позовної зааяви, та копію позовної заяви з додатками для надіслання відповідачу.

Статтею 177 ч.1 ЦПК України встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, однак дані вимоги закону позивачем також не виконано.

Згідно ст.185 ЦПК України для усунення недоліків позивачу слід виконати усі вимоги зазначені вище в даній ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин, подана заява підлягає залишенню без руху.

Суддя, також, звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо. Ще у справі Trukhv. Ukraine ((dec.), no. 50966/99, 14 October 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обов`язку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим.

Практикою ЄСПЛ визначено, що встановлені державою обмеження повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються та метою, яку намагаються досягнути, щоб забезпечити дотримання п.1 ст.6 Конвенції. Така позиція ЄСПЛ закріплена і в п.37 рішення «Гуерін проти Франції» від 29.07.1998 року.

Керуючись ст. ст. 89, 95,174-175, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, надавши належно оформлену позовну заяву, та усі необхідні документи.

У разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: _____________ С.В.Кодінцева