Справа № 473/896/20
РІШЕННЯ

іменем України

"13" квітня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання -Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020 року представник позивача ОСОБА_1 , яка вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною завою до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування цією квартирою через не проживання у ній.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що позивач згідно нотаріально посвідченого 22.11.2019 року договору купівлі-продажу є власником спірної квартири, яку придбала, в тому числі, і у відповідача ОСОБА_2 , представником якого при вчиненні цього правочину була ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником цієї квартири та зареєстрований в квартирі згідно адресної картки з 02.08.2013 року, але не проживає в цій квартирі, згідно змісту договору він є громадянином Російської Федерації та проживає в Ямало-Ненецькому автономному округу Російської Федерації.

Посилаючись на те, що перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю мають бути усунені, представник позивача просив позов задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет та його представник ОСОБА_4 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 22.11.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Кучеровою Г.А., одним із продавців нерухомого майна був відповідач ОСОБА_2 і на час придбання квартири за цією адресою було зареєстровано з 02.08.2013 року його місце проживання.

Згідно вказаного договору (п.13) сторони домовилися, що продавець ОСОБА_2 зобов`язується знятися з реєстрації місця проживання у строк до 01.12.2019 року.

В даному випадку позивач бажає вирішити наслідки дій відповідачів по реєстрації їх місця проживання, що мали місце до набуття ним права власності на квартиру.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством.

Підставою позовних вимог стосовно відповідача позивач вказав загальні положення цивільного законодавства про те, що припинення права власності на квартиру колишнього власника має наслідком припинення права користування ним і осіб, яким таке право було надано цією особою шляхом реєстрації їх місце проживання. В зазначеному спорі належну позивачу квартиру слід оцінювати як об`єкт права власності, захист якого провадиться у відповідності з Главою 29 ЦК України.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58-59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно зі статтею 60 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови в його задоволенні.

Позивач належним та допустимим доказом: адресною карткою особи щодо реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 довів порушення свого права власності в частині наявності перешкод користування квартирою через дії відповідача, який не проживає у належній йому квартирі, відмовляється добровільно знятися з реєстрації.

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог за наявності доказів на підтвердження обставин, які є підставою позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: О.Є. Старжинська