ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2288/20 Справа № 204/6423/19 Суддя у 1-й інстанції - Книш А.В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року по справі за клопотанням Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 вересня 2019 року до суду надійшло клопотання Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 22 січня 2019 року по справі №191-17/2018 про стягнення з ТОВ «Дніпропетровський завод бурого обладнання» на користь Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» 11088,13 білоруських рублів, понесених позивачем внаслідок невизнання митницею країни покупця сертифікату про походження товару форми СТ-1 придатним для застосування пільги з мита та 612,50 білоруських рублів в рахунок погашення витрат державного мита.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження за клопотанням Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть», заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод бурого обладнання» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. Роз`яснено заявнику, що заявлені ним позовні вимоги можуть бути вирішені в порядку господарського судочинства.

Не погодившись з рішенням суду, Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року порушено провадження у справі № 904/10083/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання", 49019, м.Дніпропетровськ, Красногвардійський район, вул.Ударників, буд.27, та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію).

На даний час зазначена справа не розглянута та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року поновлено провадження по справі № 904/10083/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" (49019, м. Дніпропетровськ, Красногвардійський район, вул. Ударників, буд.27, ) та призначено судове засідання на 17 грудня 2019 року о 11:30 год.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також вбачається, що відносно боржника порушено справу про банкрутство (санація).

На даний час зазначена справа не розглянута.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що відносно боржника порушено провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та розгляд вимог кредиторів до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство господарським судом, суд вважав за необхідне відмовити у відкритті провадження, оскільки такі позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, передбачено, що кредитор це юридична особа, які має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Абзацом 3 ч.8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Статтею 41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Оскільки приписи глави 1 розділу IX ЦПК України «Визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню» не містять регулювання питання щодо відмови у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд за аналогією застосовує такі ж процесуальні наслідки, передбачені п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред`явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов`язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз`яснити позивачу зміст ч.4 ст. 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання (ст. 17 ч. ч. 1, 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

У разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред`явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов`язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз`яснити позивачу зміст ч.4 ст. 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання (ст. 17 ч. ч. 1, 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

У даному випадку, є рішення Економічного суду Гомельської області від 22 січня 2019 року про стягнення з про стягнення з ТОВ «Дніпропетровський завод бурого обладнання» на користь Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» 11088,13 білоруських рублів, яке прийнято після офіційного оприлюднення відповідного оголошення про порушення справи щодо банкрутства ТОВ «Дніпропетровський завод бурого обладнання», (ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року), у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розгляд даного клопотання має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: