Постанова
Іменем України

25 березня 2020 року

м. Київ

справа № 679/1715/18

провадження № 61-10948св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 січня 2019 року у складі судді Стасюка Р. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Купельського А. В., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та просив визнати недійсним рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, оформлене протоколом № 18 від 27 вересня 2018 року, про зняття з його з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при Військовій частині НОМЕР_2 , та виключення зі списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень (у списку військовослужбовців, які користуються правом позачергового отримання житлового приміщення за № 12), а також зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 поновити його на квартирному обліку та включити до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень (у списку військовослужбовців, які користуються правом позачергового отримання житлового приміщення за № 12), з 27 вересня 2018 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з березня 2001 року перебував на квартирному обліку як військовослужбовець у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України. Наказом командира частини № 207 від 25 жовтня 2010 року був звільнений з військової служби відповідно до пункту 6 «б» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). За період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 житлом не забезпечувався.
Згідно витягу з протоколу засідання житлово-побутової комісії Військової частини 3043 № 18 від 27 вересня 2018 року його знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при Військовій частині НОМЕР_2 , та виключено зі спису осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень, у зв`язку із самостійним поліпшенням житлових умов.
Проте самостійного поліпшення житлових умов ним здійсненоне було, йому не належить на праві власності будь-яке нерухоме майно. З 13 лютого 2015 року він проживає та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 згідно договору найму житлового приміщення.
Враховуючи наведене, у відповідача відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при Військовій частині НОМЕР_2 , та виключення зі списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, оформлене протоколом № 18 від 27 вересня 2018 року, про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при Військовій частині НОМЕР_2 , та виключення зі списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень (у списку військовослужбовців які користуються правом позачергового отримання житлового приміщення за № 12), прапорщика запасу ОСОБА_1 , 1976 року народження, складом родини один чоловік.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України поновити прапорщика запасу ОСОБА_1 , 1976 року народження, складом родини один чоловік, на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при Військовій частині НОМЕР_2 , та включено до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень (у списку військовослужбовців які користуються правом позачергового отримання житлового приміщення за № 12), з 27 вересня 2018 року.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що користування позивачем кімнатою 11,9 кв. м в квартирі АДРЕСА_1 на підставі договору найму житлового приміщення, належній на праві власності іншій особі, не є поліпшенням житлових умов позивача, відтак не є підставою для його виключення зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Додатковим рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 лютого 2019 року стягнуто з Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 1 409, 60 грн судового збору.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У червні 2019 року Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судуз касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 січня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року і ухвалити нове рішення.

В обґрунтування касаційної скарги зазначала, що відповідно до пункту 1 статті 40 ЖК УРСР та підпункту 1 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, однією з підстав зняття з обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, є поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпала підстава для надання іншого жилого приміщення.
Суди не з`ясували, які громадяни визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, тобто не застосували вищезазначені норми законодавства, а також зробили висновок, що самостійне поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпала підстава для надання жилого приміщення, не може застосовуватися як підстава для зняття з квартирного обліку у військовій частині.
Суди не врахували, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 34 ЖК УРСР такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), які належать громадянам на праві приватної власності.
Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

26 червня 2019 року справа № 679/1715/18 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IXустановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що прапорщик запасу Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ОСОБА_1 на підставі рапорту від 12 березня 2001 року був поставлений на квартирний облік при Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом № 2 засідання житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_2 від 14 березня 2001 року.
Наказом командира частини № 207 від 25 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби на підставі пункту 6 «б» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

Згідно протоколу № 6 засідання житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_2 від 17 грудня 2010 року прапорщика запасу ОСОБА_1 було включено до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень (у списку військовослужбовців, які користуються правом позачергового отримання житлового приміщення за № 12), та виключено зі списків загальної черги на одержання житлових приміщень (у списку за № 31).

Відтак позивач як особа, звільнена за станом здоров`я з військової служби у запас, залишився перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у Військовій частині НОМЕР_2 , тобто за місцем, де проходив службу.

Рішенням житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_2 , яке оформлено протоколом № 18 від 27 вересня 2018 року, ОСОБА_1 складом родини один чоловік знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при Військовій частині НОМЕР_2 , та виключено зі списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень (у списку військовослужбовців, які користуються правом позачергового отримання житлового приміщення за № 12), на підставі підпункту 1 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених Постановою Ради міністрів Української PCP від 11 грудня 1984 року №470, пункту 1 статті 40 Житлового Кодексу УPCP, та підпункту 3.15 пункту 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 278 від 28 липня 2007 року.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, виданої виконавчим комітетом Нетішинської міської ради № 14117 від 12 грудня 2018 року, та листа першого заступника міського голови ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 13 лютого 2015 року на підставі договору найму житлового приміщення від 10 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на невизначений термін.

Згідно договору найму житлового приміщення від 10 лютого 2015 року ОСОБА_1 передано у тимчасове безоплатне користування кімнату площею 11,9 кв.м в двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2007 року.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом УРСР та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною третьою статті 34 ЖК УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.
Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням також і за місцем проживання (частина перша статті 37ЖУ УРСР).

Відповідно до частини девятої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів, та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до частини першої статті40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.
Згідно пункту 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Аналогічні положення закріплені у підпункті 1 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради міністрів Української PCP № 470 від 11 грудня 1984 року та підпункті 3.15 пункту 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 278 від 28 липня 2007 року.
Суди встановивши, що користування кімнатою площею 11, 9 кв. м у квартирі АДРЕСА_1 на підставі договору безоплатного найму у розумінні діючого законодавства не може вважатися поліпшенням житлових умов позивача, внаслідок яких минула потреба в наданні йому житла, позивач не здійснив будь-якого іншого самостійного поліпшення житлових умов, дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку військовослужбовців та виключення його зі списів на отримання житлових приміщень.
Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, і стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 січня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 січня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Ю. Тітов

СуддіВ. С. Жданова В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук