Справа № 492/2208/19
Провадження № 2/492/113/20
13 квітня 2020 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Варгаракі С.М., за участю секретаря судових засідань Богдан А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , в якій проживає позивач та є її власником. Посилаючись на те, що у зазначеному будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які більше 3 1997 року не проживають у зазначеній квартирі та їх точне місцезнаходження йому невідоме. За таких обставин, позивач вважає, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням, в якому він проживає. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням позивачу необхідно для того, щоб вільно розпоряджатися своїм правом власності на квартиру.
Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання двічі повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, двічі надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідачів, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», відповідачі не з`явилися до поштового відділення для отримання конвертів з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідачі за зазначеною адресою відсутні та свідчить про неможливість вручення відповідачам судової повістки та відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачам належним чином.
Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалив, на підставі ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) прийняти рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
При вирішенні цивільно-правового спору, що виник між сторонами, слід виходити з того, що право користування жилим приміщенням (сервітут) є похідним від прав титульного власника, а тому суд встановлює обставини та умови, за яких особа набула права користування чужим житлом.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
На підтвердження права власності на зазначену квартиру позивач надав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 51004634 від 28.12.2015 р. та копію технічного паспорту на житловий будинок, відповідно до яких, 49/100 частин житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 /а. с. 5, 6-11/.
Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 : ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а. с. 12/.
Як вбачається з відповідей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 22, 24/.
Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 1997 року, підтверджується актом опитування свідків /а. с. 13/.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно зі ст. 316 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі спливу строку, на який його було встановлено.
Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Але, у позовній заяві позивач зазначив, що понесені витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок з відповідачів на його користь не стягувати.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 319, 321, 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, керуючись ст. 4, 19, 48, 76-78, 81, 95, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , та відповідає 49/100 частин житлового будинку.
Наявне рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з реєстраційного обліку.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 квітня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач 1: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач 2: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Суддя

Арцизького районного суду С.М. Варгаракі