РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18719/19

пр. № 2/759/1449/20

24 березня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Грень О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, пр-т Перемоги, 97) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 та з урахуванням уточнених позовних вимог просила розірвати шлюб, зареєстрований 29.08.2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 2299, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, а також визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 .

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 29.08. 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На протязі останніх двох років сімейне житття між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атомсфери. На даний момент спільне господарство та сумісне проживання остаточно припинено. Як мати неповнолітнього сина, усвідомолюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумного розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з позивачкою. Відповідач висловлювася з погрозами на адресу позивача, що забере дитину до себе. Також, ОСОБА_2 ухиляється від матеріального утримання сина, тобто самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати дитину.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2019р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

24.03.2020р. ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, просила розглядати справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та смісце розгляду справи, просили розглядати справу без присутності представника служби та приєднати до матеріалів справи висновок служби.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності сторін та винести заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

29.08.2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 2299 /а.с.8 /.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9/.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд приходить до висновку, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім`я сторін перестала фактично існувати.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов.

З урахуванням потреб дитини та матеріального становища позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту пред`явлення позову.

Щодо визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Крім того, частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Частиною четвертою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до принципу ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХЩ789-12) від 27.02.1991 року та набула чинності 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування(пункт 1 статті 18 цієї Конвенції. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач має у власності (у рівних долях) трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 /а.с.12/.

Згідно висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.12.2019р. № 107 -40/01054 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.12.019р. було рекомендовано визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю - ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визначення місця проживання дитини з матір`ю, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., які сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.24, 105, 110-112, 141, 160, 180, 181 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 351, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 29 серпня 2015 року центральним віддлом державної реєстрації шлюбів Управілння державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2299 - розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу залишити позивачу « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН не відомий, зареєстрований АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 09.10.2019р. і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Визначити місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.О. Петренко