КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3868/14-ц
Провадження № 6/552/69/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.07.2014 по справі № 552/3868/14-ц шляхом відновлення його реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.07.2014 його виселили із службової квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення. 18.12.2014 на підставі виконання рішення суду він був примусово виселений із спірної квартири. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05.05.2015 заочне рішення скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою ВССУ від 16.09.2015 рішення Апеляційного суду Полтавської області від 05.05.2015 скасовано, а заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.07.2014 залишене без змін. Постановою Верховного Суду України від 27.01.2016 ухвала ВССУ від 16.09.2015, рішення апеляційного суду Полтавської області від 05.05.2015, заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.07.2014 скасовані, а справа направлена на новий розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.02.2016 у задоволенні позовних вимог про його виселення відмолено. Однак під час довготривалого розгляду справи спірна квартира була надана іншій особі, що змусило його звертатись до суду із позовом про визнання ордеру на квартиру недійсним та виселення сторонньої особи із спірної квартири. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19.01.2017 та додатковим рішенням у справі від 15.06.2017 його позовні вимоги були задоволені. Ухвалою апеляційного суду від 03.08.2017 рішення суду та додаткове рішення залишено без змін. Постановою Касаційного суду Верховного Суду від 24.09.2019 рішення першої та апеляційної інстанції залишені без змін. Він вселений у спірну квартиру у примусовому порядку, але Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації відмовило в реєстрації його місця проживання у спірній квартирі та запропоновано йому звернутись до суду із заявою про поворот виконання рішення суду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд заяви про поворот виконання рішення суду у його відсутність. Просив задовольнити заяву, з підстав, що в ній викладені.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явились будучи повідомленими пр. час і місце розгляду заяви.

Враховуючи вимоги ч. 10 ст. 444 ЦПК України суд уваалив розглядати справу у відсутність осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи суд керується наступним.

Встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.07.2014 ОСОБА_1 задоволений позов КЕВ м. Полтави про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

Вказане рішення переглядалось в апеляційному, касаційному порядку та Верховним України.

Постановою Верховного суду України від 27.01.2016 рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.09.2015, апеляційного суду Полтавської області 05.05.2015, та заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.07.2014 скасовані, а справа направлена на новий розгляду до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.02.2016 у задоволенні позовних вимог КЕВ м. Полтави про виселення ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1 відмовлено. Рішення набрало законної сили 10.03.2016.

ОСОБА_1 звертався до суду із заявою про поворот виконання рішення суду про його виселення, однак ухвалою суду від 26.05.2016 йому відмовлено у повороті виконання рішення суду.

Ухвала суду мотивована тим, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема право на житло та на проживання у ньому. Тому поворот виконання рішення про виселення шляхом вселення у раніше займане приміщення неможливий, оскільки містить абсолютно протилежну виселенню вимогу про вселення, яка може бути розглянута лише у позовному провадженні.

Під час розгляду справи було з`ясовано, що на підставі ордеру спірна квартира була надана іншій особі з малолітньою дитиною, яка проживала в квартирі та була зареєстрована у квартири з неповнолітньою дитиною, а отже вселитись у спірну квартиру, а тим більше поновити свою реєстрацію в квартирі ОСОБА_1 був позбавлений можливості.

Зазначена обставина стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про визнання ордеру недійсним, виселення особи, якій була надана квартира , вселення його у спірну квартиру.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19.01.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Скасовано рішення Комісії контролю з розподілу житла в гарнізонах Збройних сил України № 05 від 22.01.2015 року про розподіл квартири АДРЕСА_1 та надання квартирі ОСОБА_2 на склад сім`ї із двох осіб.

Скасовано рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 49 від 19.03.2015 року про надання квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 на склад сім`ї із двох осіб.

Визнано ордер №9 від 25.03.2015 року, що виданий виконавчим комітетом Полтавської міської ради, на зайняття службової квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 на склад сім`ї із двох осіб.

Виселено ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 .

Виселено неповнолітню ОСОБА_3 , 2002 року народження із квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вселено в квартиру АДРЕСА_1 .

21.11.2019 рішення суду від 19.01.2017 виконано в примусовому порядк, ОСОБА_1 вселений в квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується актом державного виконавця Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Клюшника Є.М.

Відповідно ст. 18 до Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою КМУ від 02.03.2016 №207, які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів, передбачено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);

4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників).

Отже рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.01.2017 про вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 , яке набрало законної сили 03.08.2017, та яке постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.09.2019 залишене без мін є підставою, передбаченою ч. 4 ст. 18 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою КМУ від 02.03.2016 №207, для реєстрації ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації незаконно відмовило ОСОБА_1 у реєстрації його місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 , куди він був вселений 21.11.2019 на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.01.2017 , тоді як відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.

Реєстрація місця проживання у спірній квартирі стосується немайнових прав, а тому поворот виконання рішення до вказаних правовідносин не може бути застосований.

Окрім того підставою для реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 є рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.01.2017 про вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 , яке набрало законної сили 03.08.2017, та яке постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.09.2019 залишене без змін.

Враховуючи викладене слід дійти до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.07.2014.

Керуючись ст. 380 ЦПК України ( в редакції 2004 року) ,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.07.2014 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Л.М. Васильєва