Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/983/18
Провадження № 2/494/17/20
26 лютого 2020 року Березівський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,
при секретарі Твердун Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онука, третя особа - орган опіки та піклування Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області,
ОСОБА_1 звернулась з цим позовом до суду, посилаючись на те, що має онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю дитини є ОСОБА_4 , батьком записано ОСОБА_5 , запис про батька вчинено зі слів матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати малолітнього ОСОБА_3 померла, після її смерті відповідач у судовому порядку був визнаний батьком дитини. ОСОБА_1 вказала, що після смерті дочки відносини між нею та ОСОБА_2 погіршились та він не надає можливості спілкуватися з онуком та приймати участь у його житті. Висновком органу опіки та піклування Заводівської сільської ради визначено порядок участі бабусі у вихованні онука, однак відповідач відмовляє їй у побаченнях з ОСОБА_6 . Позивачка любить дитину, бажає спілкуватися з онуком, займатися його вихованням, у зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у її спілкуванні з онуком та визначити систематичні побачення кожної першої, третьої суботи та неділі місяця.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи у судовому засідання з позовними вимогами погодився та не заперечував про їх задоволення.
Заслухавши позивачку й представника третьої особи та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 11 травня 2016 року матір`ю дитини є ОСОБА_4 , а батьком записано ОСОБА_5 (а.с.5).
Відповідно до свідоцтва про народження від 3 липня 1997 року батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.6).
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-11).

Висновком виконавчого комітету Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області від 15 червня 2018 року визначено порядок участі бабусі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-9).

З встановлених фактів та обставин судом вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі баби у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення.

Суд, при встановленні способу спілкування, переважним вважає дотримання розумного балансу на участь як батька так і бабусі у вихованні дитини.

Взаємовідносини між дітьми та їх бабою і дідом підпадають під поняття сімейне життя, як одне із основоположних прав, яке гарантовано в статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Vermeire v. Belgium», пункт 51 рішення ЄСПЛ у справі «Bronda v. Italy »), що також знайшло відображення і в СК України.

Тобто, в даному випадку вирішення питання про участь позивачки у вихованні онука становить собою втручання у право на повагу до сімейного життя, яке гарантовано статтею 8 Конвенції.

Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до положень статті 257 СК баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

А статтею 263 СК передбачено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

В свою чергу стаття 159 СК закріплює положення про те, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Тому, для суду є беззаперечним те, що втручання у право на сімейне життя має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Враховуючи обставини даної справи суд висловлює позицію про те, що взаємозв`язок баби з онуком відповідно носить сімейний характер, такі особи відносяться до учасників сімейних відносин і є родичами.

Суттєвим є те, що неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб.

Отже описаний зв`язок між бабою та онуком мають важливе значення для підтримання між ними відносин, як близьких осіб, що сприяє реалізації їх права на сімейне життя та сприяє нормальному розквіту людини в суспільстві, що не безпідставно знайшло відображення і в ст.19 СК України.

В такому випадку право дитини на сімейне виховання буде включати і право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

В даних правовідносинах спілкування баби з онуком і бажання підтримувати зв`язок з дитиною є адекватною реакцією людини у життєдіяльності і сприяє розвитку особистості дитини будучи важливим елементом в її вихованні.

Єдиною перешкодою для цього може стати наявність негативного впливу баби на ОСОБА_3 і їх дії всупереч інтересам дитини, проте матеріали справи не свідчать про існування такого впливу.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статі 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З вимог ст. 81 ЦПК України постає , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують обставини, за яких позивачка мають право брати участь у вихованні свого онука, що не суперечить статті 8 Конвенції, і в такому випадку судом на перше місце ставляться якнайкращі інтереси дитини оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між інтересами позивачки, відповідача, третьої особи з самостійними вимогами та самої дитини.

Із збільшенням віку дитини, налагодженням її контакту з бабою, форма участі останньої у вихованні дитини може бути змінена і цього відповідно до закону не позбавляються сторони в майбутньому.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89, 264 ЦПК України, ст.ст.141,142,150,157-159,171 СК України,

вирішив:

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з її онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити способи її участі у його вихованні, а саме систематичні побачення кожної першої та третьої суботи та неділі з 10:00 години суботи до 17:00 години неділі за її місцем проживанням у АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно пункту 15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа - орган опіки та піклування Заводівської сільської ради, вул. Т.Г. Шевченко, 34 с. Заводівка Березівського району Одеської області.

Суддя: