Справа № 204/9059/19
Провадження № 2/204/535/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 26274 грн.;

- збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2218 грн., щомісячно, починаючи з 01.01.2020 р. і до досягнення повноліття, в особі матері ОСОБА_1 .

Позовні вимоги позивачкою обґрунтовано тим, що 23.02.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі № 204/509/2015-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 30 січня 2015 року і до досягнення повноліття, в особі матері - ОСОБА_1 .

19.03.2015 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції - Орловою Вікторією Валеріївною було відкрито виконавче провадження № 46929520 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1000 грн.

Згідно довідки-розрахунку Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра від 23.12.19 р. за № 75518, заборгованість по сплаті аліментів на 01.12.2019 становить 58418,25 грн.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача по допомогу та просила надати кошти на лікування, оздоровлення та розвиток дитини, однак, відповідач жодного разу не надав кошти.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки зріс, дитина потребує значного догляду та матеріальних коштів в зв`язку зі збільшенням життєвих потреб. Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 грудня 2019 року - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня 2019 року - 2218 гривень, у зв`язку з чим виникла необхідність у звільшенні розміру аліментів.

Крім того, донька позивача та відповідача відвідує танцювальний колектив, відвідує художню школу, дитина має певні проблеми зі здоров`ям,у зв`язку з чим дитині часто приходиться відвідувати стоматолога, дитина мала екскурсію до Парижа з метою художнього розвитку, в літній час перебувала на оздоровленні, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просила суд її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (арк.с.16).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 30 січня 2015 року і до досягнення повноліття, в особі матері - ОСОБА_1 (арк.с.13). 23 лютого 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист (арк.с.14).

19.03.2015 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції - Орловою Вікторією Валеріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої відкрито виконавче провадження № 46929520 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1000 грн. (арк.с.17).

Відповідно до довідки-розрахунку Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра від 23.12.19 р. за № 75518, сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на 01.12.2019 року складає 58418,25 грн. (рк.с.18).

Відповідно до довідки КЗ «Дитячо - молодіжний центр «Лідер» Дніпровської міської ради від 25.11.2019 року № 435 ОСОБА_3 є вихованкою гуртка «Райдуга» Комунального закладу «Дитячо - молодіжний центр «Лідер» Дніпропетровської міської ради з жовтня 2017 року. За період жовтень 2017 року - грудень 2017 року за навчання було зроблено оплату в загальній сумі 280 грн.; за період січень 2018 року - грудень 2018 року за навчання було зроблено оплату на загальну суму 1220 грн.; за період січень 2019 року - листопад 2019 року за навчання було зроблено оплату на загальну суму 1700 грн. (арк.с.19,20).

Відповідно до наданих суду квитанцій ОСОБА_1 здійснено оплату за навчання доньки - ОСОБА_3 у МКЗК «Дніпропетровська дитяча художня школа № 1» на загальну суму - 5850 грн.(арк.с.21-26).

Відповідно до довідки ПП «Полімед» від 25.11.2019 року № 2511/1 вартість оплати лікування ОСОБА_3 , 2010 року народження, складає 8510 грн. (арк.с.27).

Відповідно до поcадочного документа 000В3F67-99F3-5EC8-0001 вартість проїзду ОСОБА_3 з м. Дніпро до м. Києва 19.04.2019 року склала 469 грн. 07 коп (арк.с.28).

Відповідно до поcадочного документа 000В3F67 - 4FF0 - B4EA -0002 вартість проїзду ОСОБА_3 з м. Києва до м. Дніпро 30.04.2019 року склала 400 грн. 58 коп (арк.с.29).

Відповідно до додаткової інформації по білету та маршруту, ОСОБА_3 , 2010 року народження, виїхала 20.04.2019 року з м. Києва до м.Франкфурта, 30.04.2019 року виїхала з м. Франкфурт до м. Києва, загальнавартість квтків склала 3642 грн. (арк.с.30,31,33).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 25 травня 2017 року за дитячу путівку до бази відпочинку «Надія» з 03.07 по 12.07.2018 року, від ОСОБА_1 прийнято 2100 грн. (арк.с.35).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 17 травня 2018 року за дитячу путівку до бази відпочинку «Надія» з 02.07 по 11.07.2018 року, від ОСОБА_1 прийнято 2400 грн. (арк.с.35).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 04 червня 2019 року за дитячу путівку до бази відпочинку «Надія» з 01.07 по 007.2018 року, від ОСОБА_1 прийнято 2760 грн. (арк.с.35).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 19 червня 2019 року ФОП ОСОБА_7 від ОСОБА_1 прийнято оплату за тур ОСОБА_3 у сумі 15600 грн. (арк.с.36).

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Питання збільшення розміру аліментів регламентовано ст. 192 СК України та Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно наявних у справі доказів, які досліджені судом в судовому засіданні, позивачкою не надано належних та допустимих доказів щодо погіршення свого стану здоров`я або матеріального становища, а також доказів щодо поліпшення матеріального становища відповідача, при цьому відповідач в судовому засіданні зазначив, що він не працює, позивачкою ж доказів протилежного не надано, клопотань про витребування відповідних доказів, суду не подавала.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів на дитину з 1000 грн. до 2218 грн. При цьому, суд зазначає, що зміни в законодавстві не є самостійною підставою для збільшення розміру аліментів.

Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача Ѕ частини понесених додаткових витрат на дитину у сумі 26274 грн., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків, передбаченого нормами Сімейного Кодексу України, вважає, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина і при визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого, при цьому, суд звертає увагу, що наявність додаткових витрат підтверджена належними доказами і з відповідача підлягає стягненню 50% вказаних витрат.

Аналогічні положення містяться у правовому висновку Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс 17.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст.ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі; участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 відвідувала стоматолога, отримала відповідне лікування, тому суд прийшов до висновку, що вимога в частині стягнення з відповідача, як додаткових, витрат понесених позивачем на відвідування дитиною - стоматолога підлягають задоволенню, та відповідно до наданої суду довідки складає 8510 грн./2 = 4255 грн.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на відпочинок і оздоровлення підлягає частковому задоволенню, так, як згідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 25 травня 2017 року за дитячу путівку до бази відпочинку «Надія» з 03.07 по 12.07.2018 року, від ОСОБА_1 прийнято 2100 грн.; відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 17 травня 2018 року за дитячу путівку до бази відпочинку «Надія» з 02.07 по 11.07.2018 року, від ОСОБА_1 прийнято 2400 грн.; відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 04 червня 2019 року за дитячу путівку до бази відпочинку «Надія» з 01.07 по 007.2018 року, від ОСОБА_1 прийнято 2760 грн., зазначені квитанції містять відповідну печатку підприємства, підписи уповноважених осіб, підставу оплати та суму оплати, а отже є належним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України, тобто позивачем в судовому засіданні доведено, що дитина перебувала на літньому відпочинку для оздоровдення, тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню як така, що підтверджена належними доказами та з відповідача слід стягнути 50% вказаних витрат, виходячи з розрахунку: 7260 грн. / 2 = 3810 грн.

Що стосується вимог позивача про відшкодування відповідачем додаткових витрат на спільний відпочином позивача з дитиною за кордоном, то вимоги в даній частині задоволенню не підлягають, так як даний відпочинок було здійснено на власний розсуд позивача, відсутні докази того, що даний відпочинок було зумовлено особливими обставинами, та не відноситься до додаткових витрат на дитину.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 50% додаткових витрат на дитину, які складаються з понесених позивачем витрат на: добровільні внески до фонду школи і класу, відвідування дитиною художньої школи, відвідування гуртка «Райдуга» КЗ «Дитячо - молодіжного центру «Лідер» ДМР, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Так позивачем в судовому засіданні не доведено особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини. У свою чергу відвідування дитиною художньої школи, відвідування гуртка «Райдуга» не свідчить про подальше їх відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дитини, і не є обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного з батьків, в даному випадку матері.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд вважає, що позивач, відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, повністю не довела, за допомогою належних та достатніх доказів, з урахуванням положень ст.ст.77-80 ЦПК України, зазначені нею обставини стягнення зазначених витрат у якості сплати вартості додаткових витрат на дитину.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача Ѕ частини додаткових витрат на дитину підлягають частковому задоволенню у сумі 8065 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.7,180,183,185,192,193,198,199 СК України, ст.ст.4,5,12,13,76-82,141,258,259,263-265,273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8065 (сім тисяч шістдесят п`ять ) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук