ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 квітня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 4823/697/20

Апеляційне провадження № 22вк/4823/11/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Вінгаль В.М.,

за участю секретаря: Шапко В.М.,

заявник: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 ,

розглянув справу за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» від 24 вересня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський Фінансовий Союз" від 24 вересня 2019 року позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором №500377537 від 31.05.2013 року у сумі: за кредитом - 59944,59 грн, по відсотках - 1,32 грн, по комісії - 6034,00 грн, штраф - 3100,00 грн, та витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн.

10 березня 2020 року АТ «Альфа-Банк», звернулось до суду із заявою, в якій на підставі ст.483 ЦПК України та ст.56 Закону України «Про третейські суди», просило видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» від 24 вересня 2019 року.

У судове засідання учасники справи або їх представники не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

При подачі заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, АТ «Альфа-Банк» просило розглянути справу у відсутності його представника. 19 березня 2020 року на електронну адресу суду надійшла заява представника АТ «Альфа-Банк» про розгляд даної справи у всіх судових засіданнях без присутності представника банку на підставі наявних доказів та матеріалів.

Проте 07 квітня 2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання АТ «Альфа-Банк» про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженням карантину, яке не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.485 ЦПК України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та матеріали третейської справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У справі встановлено, що 31.05.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №500377537, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 70000,00 грн зі сплатою процентної ставки за користування кредитом 0,01% річних, дата остаточного повернення кредиту - 01.06.2016 року.

Відповідно до п.2.4 укладеного кредитного договору, кредит надається ОСОБА_1 для власних потреб, тобто, було укладено споживчий кредит.

Згідно із п.6 кредитного договору №500377537 від 31.05.2013 року, сторони погодились внести до кредитного договору застереження, яке є третейською угодою в розумінні статті 12 Закону України "Про третейські суди" про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони у зв`язку з кредитним договором та розгляд і вирішення всіх не вирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами з питань виконання, зміни, розірвання ними кредитного договору, не виключний перелік яких визначений розділом 2 цього договору, відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" у відповідності до його Регламенту, який є невід`ємною частиною цієї третейської угоди та з якими сторони до підписання цього договору ознайомлені та згодні. Сторони також підтверджують, що вони ознайомлені та згодні з Положенням про Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз», а також підтверджують, що мають можливість в подальшому ознайомлюватися зі змістом Положення та Регламентом на web-сторінці за адресою: http: pdts.org.ua. Сторони погоджуються, що справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського судді для кожного спору, що може виникнути між ними в зв`язку з кредитним договором.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за укладеним кредитним договором, ПАТ "Альфа-Банк" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №500377537 від 31.05.2013 року, а саме: за кредитом - 59944,59 грн, по відсотках - 1,32 грн, по комісії - 6034,00 грн, штраф - 3100,00 грн, та витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський Фінансовий Союз" від 24 вересня 2019 року позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором №500377537 від 31.05.2013 року у сумі: за кредитом - 59944,59 грн, по відсотках - 1,32 грн, по комісії - 6034,00 грн, штраф - 3100,00 грн, та витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Пунктом 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» регламентовано, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п.11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, які виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейської угоди, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки вказаним Законом від 03 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі, споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Незалежно від предмета та підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» (постанови Верховного Суду України у справах №6-1716цс15 від 11 листопада 2015 року, №6-2630цс15 від 03 лютого 2016 року).

За таких обставин, на дату ухвалення рішення Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» - 24 вересня 2019 року, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредит на власні потреби. У додатку №1 до кредитного договору №500377537( а.с.8) від 31.05.2013 року зазначено, що метою кредиту є споживчі потреби, тобто було укладено споживчий кредит.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є споживачем банківських послуг, спір виник щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, кошти за яким було отримано на споживчі потреби, тому третейському суду, в силу положень п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», дана справа не підвідомча.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що на підставі п.2 ч.1 ст.486 ЦПК України необхідно відмовити у задоволенні заяви АТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» від 24 вересня 2019 року.

Керуючись ст.ст.485, 486, 487 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» від 24 вересня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий В.М.Вінгаль