Ухвала

13 квітня 2020року

м. Київ

справа № 657/1786/19

провадження № 61-3254св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах і неустойки за прострочення сплати аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 грудня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 січня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь: заборгованість зі сплати аліментів на сина ОСОБА_3 в розмірі 10 675,38 грн і 43 577,86 грн пені, а всього - 54 233,24 грн; заборгованість зі сплати аліментів на сина ОСОБА_4 в розмірі 1 892 грн і 3 857,35 грн пені, а всього - 5 749,35 грн; заборгованість зі сплати аліментів на сина ОСОБА_5 в розмірі 1 892 грн і 3 857,35 грн пені, а всього - 5 749,35 грн.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 грудня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на сина ОСОБА_3 в розмірі 10 675,38 грн і 3 432 грн пені від суми несплачених аліментів, а всього - 14 089,38 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на сина ОСОБА_4 в розмірі 1 892 грн і 742,69 грн пені від суми несплачених аліментів, а всього - 2 634,69 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на сина ОСОБА_5 в розмірі 1 892 грн і 742,69 грн пені від суми несплачених аліментів, а всього - 2 634,69 грн.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 30 січня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 грудня 2019 року в частині задоволення позовної вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів скасовано та відмовлено в задоволенні вказаної вимоги. Резолютивну частину рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог викладено в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 : заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 10 675,38 гривні; заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1 892 гривні; заборгованість по сплаті аліментів на ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1892 гривні. В решті рішення суду залишити без змін».

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 грудня 2019 року в частині визначення розміру пені від суми несплачених аліментів і постанову Херсонського апеляційного суду від 30 січня 2020 року в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення пені та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Каланчацького районного суду Херсонської області.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах і неустойки за прострочення сплати аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 грудня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 січня 2020 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов