У х в а л а

06 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 344/8412/19

провадження № 61-5803 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення,

В с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення,

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення, закрито в частині позовних вимог до ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2020 року.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено: ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2020 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

31 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надіслав засобами електронного поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу (підписану електронним цифровим підписом) на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2020 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2020 року та залишити в силі ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2020 року.

Дослідивши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто, відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачено право для сторони у справі або іншої відповідної особи на оскарження в касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі, а тому ця постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

У відповідності до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2020 року не підлягає касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов