Справа № 466/8948/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Кайрякової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, Керівника (ліквідатора) Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова Питльованого Петра Володимировича, Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича про стягнення заробітної плати, порушення умов Колективного договору

встановив :

30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, Керівника (ліквідатора) Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова Питльованого Петра Володимировича, Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича, в якому просить суд, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 16.12.2019р. ухвалити рішення, яким зобов`язати головного розпорядника коштів міського голову м. Львова Садового А.І. та Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради забезпечити виділення коштів на погашення заборгованості з виплати заробітної плати, за період з серпня 2019 по 30 листопада 2019 року, у сумі 15011,98 грн. та стягнути вищезазначену суму з Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у сумі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що він перебуває у трудових відносинах з Комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова і працює на момент подання позову до суду на посаді лікаря стоматолога терапевта з 01.04.2016 року 0,5 ставки. Його стаж роботи у Комунальній 5-й стоматологічній поліклініці станом на жовтень 2019р. складає 2,4 роки. Починаючи з 01 серпня 2019р. по 30 листопада 2019 р. йому не виплачується заробітна плата з невідомих для нього причин. За вказаний період з 01 серпня 2019р. по листопада 2019р. він сумлінно виконую свої посадові обов`язки.

Відповідно до наведеного позивачем розрахунку заборгованість з виплати заробітної плати за період з серпня 2019 по листопад 2019 складає 15011,98 грн. У зв`язку з наведеним, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.04.2016 року працює на посаді лікаря стоматолога терапевта 0,50 ставки в Комунальній 5-тій стоматологічній поліклініці м. Львова згідно Наказу №19к/тр від 31.03.2016 року, що підтверджується копією трудової книжки, наявної в матеріалах справи. Соціально - економічні, виробничі і трудові відносини в Комунальній 5-тій стоматологічній поліклініці м. Львова регулюються Колективним договором, зареєстрованого в Департаменті економічної політики Львівської міської ради за №232 від 22.11.2016 року, у якому сторонами договору є «Роботодавець» - Комунальна 5-а стоматологічна поліклініка м. Львова та «Профспілка» - Первинна профспілкова організація працівників Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова.

Колективним договором відповідно до п. 3 встановлюються взаємні зобов`язання «сторін» щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності «Профспілки»; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення кваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці.

З виписки Пенсійного фонду з індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що заробітна плата позивачу не виплачується з серпня 2019 року.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, період заборгованості по невиплаті заробітної плати складає чотири місяці. Сума невиплаченої заробітної плати становить - 15011,98 грн.

Згідно із ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Частинами 1, 7ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 95 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Згідно п.8 ч.1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України.

Враховуючи наведене, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2019 по 30 листопада 2019 року становить 15011,98 грн.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з розрахунку посадового окладу лікаря стоматолога терапевта ОСОБА_1 його посадовий оклад складає разом із надбавками - 3752,99 грн., поданого позивачем у позовній заяві (який був скерований відповідачам, та щодо якого відповідачами не подано жодних відзивів чи заперечень) заборгованість відповідача перед позивачем становить 15011,98 грн., а саме: 3752,99 грн. (посадовий оклад з серпня по листопад 2019 рр.) х 4 (період заборгованості з серпня по листопад 2019 рр.) = 15011,98 грн.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебуває у трудових відносинах із відповідачем та з серпня 2019 року по 30 листопад 2019 року йому не було виплачено заробітну плату, суд вважає, що заборгованість по заробітній платі у розмірі 15011,98 грн., згідно до розрахунку підлягає стягненню.

Проте, оскільки кошти на заробітну плату працівникам Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м.Львова нараховуються виключно Комунальною 5-ю стоматологічною поліклінікою, суд вважає, що саме цей заклад має відповідати за позовом ОСОБА_1 .

Щодо інших позовних вимог, то суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки стосуються питання виконання рішення суду за даним позовом, а також питання забезпечення коштами Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова для погашення заборгованості.

Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача ОСОБА_2 також просить стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 5000 грн., та у судовому засіданні представником ОСОБА_2 не надано жодних доказів наданих послуг, виконаних адвокатом, тому у цій частині слід відмовити.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, Керівника (ліквідатора) Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова Питльованого Петра Володимировича, Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, порушення умов Колективного договору - задовольнити частково.

Стягнути з Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, , місце знаходження: м. Львів, вул. Замарстинівська, 39 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 - 15011,98 (п`ятнадцять тисяч одинадцять) гривень 98 копійок невиплаченої заробітної плати за період з серпня 2019 року по 30 листопада 2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки, ЄДРПОУ - 01984330, місце знаходження: м. Львів, вул. Замарстинівська, 39 судовий збір в доход держави в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення складено 10.04.2020 року.

Суддя О. І. Ковальчук