Номер провадження 2/754/3054/20
27 березня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Зотько Т.А.,
за участю секретаря судових засідань - Ковальової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: Деснянська районна в м.Києві державна адміністрація, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 21.11.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою суду, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання було залучено до участі в справі в якості 3-особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Деснянську районну в м.Києві державну адміністрацію.
Ухвалою суду від 28.01.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Позивач, його представник - ОСОБА_6 у судове засідання досуду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином. В підготовчому засіданні позов підтримала, з підстав викладених в ньому. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації досуду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином. Надіслали клопотання про проведення розгляду справи у їх відсутності.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно паспортних даних Позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що він з 11.01.1989 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також у вказаній квартирі зареєстровані, ще четверо осіб: син - ОСОБА_4 , онука - ОСОБА_5 , колишня дружина сина - ОСОБА_2 зареєстрована з 24.12.1992 року та онук - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 10.02.2005 року (а.с.7-8, 11, 12, 14, 21).
Отже, судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 належить до державного житлового фонду та в ній зареєстровані сторони по справі.
Згідно із актами про не проживання у спірній квартирі ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 від 10.11.2018 року, 07.08.2019 року та 08.11.2019 року, складеними представниками ОСББ «Прип`ять-30» в присутності мешканців будинку АДРЕСА_1 вбачається, що відповідачі фактично не проживають в спірній квартирі з 2014 року (а.с.16, 17,18).
Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції.
Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У ч. 1 ст. 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
За змістом положень ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців.
При вирішенні питання про втрату наймачем або членами його сім`ї права користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін їх відсутності та поважність причини такої відсутності.
Як вбачається з письмової заяви відповідачки ОСОБА_2 , надісланої останньою на адресу суду, вона разом з неповнолітнім сином проживає в АДРЕСА_4 , позов визнає у повному обсязі та просить проводити розгляд справи у їх з ОСОБА_3 відсутності.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як члена сім`ї сина наймача, з 2014 року, тобто більше шести місяців, без поважних причин у квартирі АДРЕСА_1 знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а відтак, позов ОСОБА_1 , про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 61, 71, 72 ЖК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 128, 223, 259, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: Деснянська районна в м.Києві державна адміністрація, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: