Сарненський районний суд
Рівненської області
____________________________________________________________________
Справа № 572/903/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Рижого О.А.

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

07.04.2020 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити його позов до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів в сумі 130 981 грн. у виді заборони вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0037 площею 3,4186 га., яка розташована на території Великовулицької сільської ради Тиврівського району Вінницької області та належить на праві власності відповідачу, оскільки в майбутньому планує подати такий позов. Обгрунтовує свою заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку унеможливить ефективний захист його прав та інтересів, які були порушені ОСОБА_2 . На даний час, ОСОБА_2 заперечується факт отримання ним коштів на виконання умов договору від 13.07.2017 року. Вважає, що за таких обставин є реальна загроза того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, будуть порушені його права так як не матимуть ефективного захисту.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.ч.1-2 ст. 150Цивільного процесуального кодексу України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Як зазначено в Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.10ст. 150 ЦПК України».

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В заяві про забезпечення позову заявник просить вжити заходи забезпечення позову проте, не надано доказів того, що на даний час відповідач може вчиняти дії, які унеможливлять виконання рішення суду в разі задоволення такого позову.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши доводи заявника, приходжу до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено та не надано належних, допустимих, обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, як і що не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Постановою Пленуму № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.ст. 149-153, 258-260, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Рижий О.А.