ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 жовтня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/278/20

Головуючий у першій інстанції - Луговець О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/924/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Губар В.С.,

за участю секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг»,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2020 року, час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 18.05.2020, м. Борзна,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Агрікор Холдинг», в якому просив стягнути з останнього заборгованість по заробітній платі у розмірі 8832 грн 43 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 23934 грн 68 коп., середній заробіток за весь період затримки остаточного розрахунку по день ухвалення судового рішення, моральну шкоду у сумі 15000 грн 00 коп. та відшкодування судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 16.12.2016 по 03.01.2020 ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Агрікор Холдинг». За грудень 2019 р. та два робочі дні січня 2020 р. позивачу нарахована, але не виплачена вищевказана заборгованість по оплаті праці. У день звільнення товариство письмово не повідомило ОСОБА_1 про нарахування належних йому при звільненні сум та не виплатило їх. Крім того, під час звільнення позивач зазнав морального, зокрема психологічного, тиску з боку керівництва товариства, в результаті чого останній змушений був підписати видаткову накладну на отримання 655,342 тонн гною на суму 32767 грн 11 коп., що дорівнює сумі заборгованості по оплаті праці, яку він мав отримати при звільненні з роботи. До того ж, позивач зазначає, що гній у такій кількості йому не потрібен, оскільки він не займається фермерським господарством і у власності він має лише земельну ділянку розміром 0,0814 га для обслуговування житлового будинку. Вищевказану кількість гною ОСОБА_1 не отримував і не мав на меті отримувати, а видаткову накладку на його отримання він підписав під тиском задля припинення знущань та приниження його гідності. Крім того, реалізація товару в рахунок заробітної плати між підприємством і працівником має здійснюватися шляхом укладення договору купівлі-продажу продукції (товарів); тільки на підставі заяви працівника підприємство може утримати з його зарплати необхідну суму за таким договором. Отже вищезгадана видаткова накладна є незаконною в силу відсутності відповідних договору купівлі-продажу між сторонами та заяви ОСОБА_1 30.01.2020 останній направив ТОВ «Агрікор Холдинг» листа з проханням провести з ним остаточний розрахунок, на який ТОВ «Агрікор Холдинг» повідомило, що з ним проведено повний розрахунок. Проте в доданому до цього повідомлення розрахунковому листі не вказано нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2019 р. в сумі 8064 грн 39 коп. з урахуванням всіх відрахувань. Невиплатою заробітної плати та непроведенням розрахунку при звільненні ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, так як внаслідок цього він опинився у скрутному матеріальному становищі, що унеможливило забезпечення нормального існування членів його сім`ї та його самого, а це у свою чергу спричинило тяжкі психологічні наслідки для ОСОБА_1 . Розмір моральної шкоди ОСОБА_1 оцінює у 15000 грн 00 коп.

23.04.2020 ТОВ «Агрікор Холдинг» подало відзив на позов, в якому зазначило, що у ОСОБА_1 перед товариством на початок січня 2020 р. мався борг у сумі 24702 грн 72 коп. Після проведення розрахунків сума коштів до виплати позивачу становила 00 грн 00 коп. Він сам звернувся до керівництва товариства з проханням про продаж йому гною в рахунок нарахованої до виплати заробітної плати. Доводи ОСОБА_1 про застосування до нього тиску спростовуються його особистим підписом у видатковій накладній № 1041 від 27.12.2019 на отримання гною в кількості 897,892 тонни на суму 44894 грн 58 коп. Збережений у товаристві примірник цієї накладної в подальшому було переписано у зв`язку з неврахуванням виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати у грудні 2019 р. Після виправлення помилки було виписано видаткову накладну про придбання позивачем 655,342 тонни гною та загальну його вартість 32767 грн 11 коп. Виправлена видаткова накладна була повторно підписана позивачем. Наявністю особистого підпису ОСОБА_1 на цій накладній підтверджується і його обізнаність про суми нарахованих йому коштів до виплати. Позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому моральної шкоди. В ході перевірки правоохоронними органами звернення ОСОБА_1 ними не виявлено вчинення працівниками ТОВ «Агрікор Холдинг» відносно нього шахрайських дій (арк. 31-36).

Оскаржуваним рішенням у позові відмовлено. Ухвалюючи його, суд виходив з такого:

- видаткова накладна № 1041 від 27.12.2019 сама по собі є договором купівлі-продажу, так як вона хоч і має спрощену форму, але не суперечить вимогам ст.ст. 205-208 ЦК України. З розрахункових листів по зарплаті та цієї накладної вбачається, що ТОВ «Агрікор Холдинг» нарахувало ОСОБА_2 заробітну плату в грошовій формі, після чого здійснило реалізацію йому гною за обумовленими ціною та кількістю в рахунок нарахованої зарплати, провівши залік взаємних однорідних зобов`язань. Ця операція за своєю правовою суттю є розрахунком з працівником шляхом продажу йому товару в рахунок заробітної плати. Тож з огляду на приписи гл. 54 ЦК України і ст. 601 цього Кодексу відбулося припинення зобов`язання працедавця ТОВ «Агрікор Холдинг» сплатити працівникові ОСОБА_1 таку саму частину грошей, як заробітна плата, шляхом припинення зобов`язання працівника сплатити за товар грошима (виписка гною під нуль);

- відсутність добровільного волевиявлення ОСОБА_1 на підписання згаданої накладної не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами;

- саме по собі те, що ОСОБА_1 не отримав виписаний ним у ТОВ «Агрікор Холдинг» гній, не може свідчити про затримку розрахунку при звільненні з вини товариства, так як це свідчить про прострочення з боку самого ОСОБА_1 як покупця.

В апеляційній скарзі останній просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення про задоволення його позову. Доводи скарги зводяться до такого:

- підписання видаткової накладної, про яку йдеться, позивачеві нав`язано відповідачем в період, коли вони перебував у трудових правовідносинах, а отже коли позивач був залежним від відповідача;

- сама по собі ця накладна без відповідного договору купівлі-продажу не може вважатися згодою між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрікор Холдинг» про взаєморозрахунок;

- гній, про який йдеться у накладній, позивачу не передано;

- ТОВ «Агрікор Холдинг» не надано доказів наявності колективного договору, де була б передбачена можливість часткової виплати заробітної плати натурою.

ТОВ «Агрікор Холдинг» 21.07.2020 подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду І інстанції - без змін (арк. 91-94).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

У справі встановлено таке.

З 19.12.2016 ОСОБА_1 прийнято на посаду техніка-землевпорядника у ТОВ «Агрікор Холдинг», що підтверджується копією його трудової книжки серії НОМЕР_1 (арк. 7).

Згідно з наданою суду відповідачем копією видаткової накладної № 1041 від 27.12.2019, ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Агрікор Холдинг» 897,892 тонни гною на суму 44894 грн 58 коп. (арк. 46). Відповідно до копії цієї ж накладної (з цим же номером і від цієї ж дати), наданої суду ОСОБА_1 , останній придбав у ТОВ «Агрікор Холдинг» 655,342 тонни гною на суму 32767 грн 11 коп. (арк. 20). В обох копіях вказаної накладної відсутній підпис особи, яка відвантажила ОСОБА_1 гній.

Наказом № 2006к від 03.01.2020 ОСОБА_1 звільнено з роботи за власним бажанням (копія цього наказу на арк. 41). На його виконання ОСОБА_1 видано трудову книжку, що підтверджується витягом з книги реєстрації трудових книжок ТОВ «Агрікор Холдинг» (арк. 42-43).

Жоден з учасників справи не заперечує, що гній, про який йдеться у зазначених накладних, ОСОБА_1 не отримано і він знаходиться у ТОВ «Агрікор Холдинг».

30.01.2020 ОСОБА_1 звернувся з листом до ТОВ «Агрікор Холдинг», в якому прохав надати інформацію про нараховані суми, належні йому при звільненні, й виплатити належні йому на день звільнення кошти та середній заробіток за весь час затримки їх виплати по день фактичного розрахунку (копія цього листа на арк. 11). 14.02.2020 ТОВ «Агрікор Холдинг» у листі за вих. № 214 надало ОСОБА_1 відповідь, в якій вказало, що на день звільнення (03.01.2020) сума належних ОСОБА_1 до виплати коштів з урахуванням індексації заробітної плати, компенсації 59 днів невикористаної відпустки та нарахованої зарплати за відпрацьовані 2 робочі дні в січні 2020 р. становила 31072 грн 61 коп. Оскільки борг за ОСОБА_1 на початок місяця становив 24702 грн 72 коп., то після відрахувань податку на доходи фізичних осіб, військового збору, профспілкового внеску, що в загальній сумі становить 6369 грн 89 коп., сума коштів до виплати становить 00 грн 00 коп. (арк. 12).

21.02.2020 ОСОБА_1 звернувся з заявою до Головного державного інспектора праці Чернігівської області, прокурора Чернігівської області, начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про вчинення проти нього шахрайських дій з боку ТОВ «Агрікор Холдинг», які полягають у моральному та психологічному тиску на нього з боку керівництва товариства, в результаті якого він - ОСОБА_1 змушений був підписати видаткову накладну на отримання гною в кількості 655,342 тонн на суму 32767 грн 11 коп., що цей гній він не отримував, а підписав видаткову накладну з метою припинення знущань та приниження його гідності (арк. 13). За результатами перевірки Прилуцьким відділом поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_1 надіслано листа за вих. № 641/124/48/2020 від 17.03.2020, згідно з яким порушень з боку ТОВ «Агрікор Холдинг» відносно нього не виявлено (копія цього листа на арк. 17).

Згідно з копією розрахункового листа за листопад 2019 р., позивачу нараховано заробітну плату та її індексацію і премії у загальному розмірі 15254 грн 68 коп., а всього до видачі на руки - 23237 грн 30 коп.; борг за товариством на кінець цього місяця становить 23237 грн 30 коп. (арк. 64).

Відповідно до копії розрахункового листа за грудень 2019 р., ОСОБА_1 нараховано заробітну плату і її індексацію у розмірі 10143 грн 89 коп., а всього до видачі на руки - 24770 грн 00 коп., а також йому нараховано борг у розмірі 24702 грн 72 коп. (арк. 44).

З копії розрахункового листа за січень 2020 р. вбачається, що ОСОБА_1 нараховано індексацію заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку та зарплату за два робочі дні цього місяця у загальному розмірі 31072 грн 61 коп.; борг за працівником на початок місяця 24702 грн 72 коп. (арк. 45).

Відповідно до копії табелю обліку використання робочого часу в ТОВ «Агрікор Холдинг», ОСОБА_1 за листопад-грудень 2019 р. відпрацював 42 робочих дні (арк. 65-66).

Згідно з довідкою ТОВ «Агрікор Холдинг» № 532 від 12.05.2020, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за листопад і грудень 2019 р. становить 604 грн 73 коп. (арк. 67).

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, та обставини справи, суд доходить таких висновків.

Факт неотримання ОСОБА_1 гною, підготовленого для видачі йому в рахунок заборгованості з оплати праці ТОВ «Агрікор Холдинг» за видатковою накладною № 1041 від 27.12.2019, свідчить про недосягнення ними згоди про погашення спірної заборгованості у такий спосіб.

Частина 3 ст. 23 Закону України «Про оплату праці» приписує, що часткову виплату заробітної плати натурою (за цінами не вище собівартості) у розмірі, що не перевищує 30% нарахованої за місяць, може бути передбачено, як виняток, колективним договором у тих галузях або за тими професіями, де така виплата, еквівалентна за вартістю оплаті праці у грошовому виразі, є звичайною або бажаною для працівників, крім товарів, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Проте у справі нема доказів, що підтверджували б наявність у колективному договорі між ТОВ «Агрікор Холдинг» та первинною профспілковою організацією цього товариства положення про можливість виплати працівникам заробітної плати натурою. До того ж, згідно з наявними у справі доказами, ТОВ «Агрікор Холдинг» всупереч наведеній нормі права зобов`язує ОСОБА_1 отримати натурою 100% заборгованості з оплати праці.

Крім того, оцінюючи накладну № 1041 від 27.12.2019, яку відповідач вважає допустимим доказом, що спростовує позовні вимоги, і яку суд І інстанції розцінив саме так, апеляційний суд дійшов такого.

Форму та зміст видаткової накладної на законодавчому рівні не затверджено, а тому до правил її складання застосовуються загальні положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Відповідно до п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 168/704 05.06.1995, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно з п. 2.4. цього Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Абзацом 3 цього пункту передбачено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Як вбачається з видаткової накладної № 1041 від 27.12.2019, в ній відсутній підпис, прізвище та ініціали особи, яка відвантажила товар. Крім того, вказана накладна переписувалася у зв`язку з помилковим неврахуванням невиплаченої ОСОБА_1 заробітної плати у грудні 2019 р., внаслідок чого виписано нову видаткову накладну № 1041 від 27.12.2019. Але вона також не містить підпису, прізвища та ініціалів особи, яка відвантажила товар. Крім того, дві копії цієї накладної значно відрізняються одна від одної за змістом (щодо кількості відпущеного гною і його загальної вартості).

В силу п. 2.4. вказаного Положення, заповнення граф із зазначенням підпису, прізвища та ініціалів особи, яка відвантажила товар - обов`язкових реквізитів видаткової накладної є необхідною умовою для надання їй юридичної сили та доказовості.

Тож факт неотримання ОСОБА_1 гною у сукупності з відсутністю підпису про його отримання у видатковій накладній № 1041 від 27.12.2019 доводить апеляційний суд висновку про те, що ця накладна не може свідчити про передання гною, про який у ній йдеться, позивачеві. Тож вона є недопустимим доказом у справі.

Інших доказів, які б свідчили про придбання ОСОБА_1 в ТОВ «Агрікор Холдинг» гною в рахунок нарахованих йому при звільненні сум заборгованості по оплаті праці у кількості та на суму, що вказані у видатковій накладній № 1041 від 27.12.2019, суду не надано.

Отож у справі встановлено, що з вини відповідача з позивачем у день звільнення не проведено остаточного розрахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст. 117 цього ж Кодексу передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до копій розрахункових листів по зарплаті за листопад 2019 р. - січень 2020 р.:

- за листопад 2019 р. відповідач не має перед позивачем заборгованості по оплаті праці (арк. 57);

- за грудень 2019 р. останньому внаслідок неправомірного нарахування заборгованості за отримання гною не виплачено заборгованість по оплаті праці до видачі на руки в сумі 8064 грн 39 коп. (арк. 44);

- за січень 2020 р. внаслідок неправомірного нарахування заборгованості за отримання гною йому не виплачено заборгованість по оплаті праці до видачі на руки в сумі 24702 грн 72 коп. Отже на користь ОСОБА_1 з ТОВ «Агрікор Холдинг» підлягає стягненню заборгованість по оплаті праці до видачі на руки у такому розмірі: 8064 грн 39 коп. + 24702 грн 72 коп. = 32767 грн 11 коп.

Відповідно до абз. 3 п. 2 розд. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 (з наступними змінами), середньомісячна заробітна плата для вирішення спору між сторонами обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за листопад-грудень 2019 р., згідно з вищезгаданою довідкою відповідача, склала 604 грн 73 коп., і її розмір позивачем не оспорюється. Тож розмір середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 120341 грн 27 коп.: 604 грн 73 коп. х 202 робочих дні за період з 04.01.2020 по 26.10.2020 = 122155 грн 46 коп. (обов`язкові платежі з цієї суми не утримано).

Апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що вищеописаними незаконними діями відповідача йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає в стражданнях, порушенні звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Отже виходячи з положень ст. 237-1 КЗпП України та встановлених у ході розгляду справи й описаних вище характеру й способу завдання позивачеві моральної шкоди, а також тривалості її перетерплювання апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Агрікор Холдинг» відшкодування моральної шкоди у визначеному ОСОБА_1 розмірі - 15000 грн 00 коп. Цей розмір останнім визначено без порушення встановленого чинним законодавством способу і розміру відшкодування такого виду шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд І інстанції припустився порушень норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Тому його рішення належить скасувати з ухваленням постанови у відповідності до вищевикладеного.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, згідно з ставками, що встановлені підп. 1 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягти:

- на користь позивача - 3812 грн 71 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору у зв`язку з задоволенням позову і апеляційної скарги (квитанції на арк. 1, 79);

- на користь держави судовий збір виходячи з загального розміру задоволених вимог та фактично сплаченого позивачем судового збору у такій сумі: 169922 грн 57 коп. (загальний розмір задоволених вимог) х 1% х 150% - 1261 грн 20 коп. (розмір сплаченого ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги, арк. 79) = 1287 грн 65 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2020 року скасувати; позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг» на користь ОСОБА_1 заборгованість по оплаті праці в сумі 32767 грн 11 коп. (обов`язкові платежі з цієї суми утримано), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 122155 грн (сто двадцять дві тисячі сто п`ятдесят п`ять) грн 46 коп. і 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг» на користь ОСОБА_1 3812 грн 71 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг» на користь держави 1287 (одну тисячу двісті вісімдесят сім) грн 65 коп. судового збору на розрахунковий рахунок № UA6026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код (за ЄДРПОУ) № 37993783, банк Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходу бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Ідентифікаційні дані учасників справи:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг», , с. Сергіївка, Прилуцький район, вул. Шейгусівська, 1-А, 17592.

Головуючий: Судді: