Справа № 288/1847/19
Провадження № 2/288/96/20
07 квітня 2020 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
з участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,
представника позивача Органу опіки та піклування Попільнянської селищної ради - Семенюк О.В., представника третьої особи: Служби у справах дітей Попільнянської РДА - Колодяжної Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирської області (далі - позивач) звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа: Служба у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якої вказують, що перевіркою та зібраними матеріалами встановлено, що ОСОБА_2 , 1978 року народження, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 разом з малолітнім сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання проживає разом з батьком в селі Кам`янка, Попільнянського району, Житомирської області.
Батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України, зазначений ОСОБА_4 .
Неодноразово дану сім`ю відвідували працівники селищної ради спільно з спеціалістами служби у справах дітей Попільнянської РДА та працівниками районного відділу поліції.
З ОСОБА_2 неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання нею батьківських обов`язків. Однак, вона не реагує на зауваження та не виконує рекомендації комісій, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не створює належні умови для проживання та розвитку дитини, не здійснює належного виховання та не турбується про стан здоров`я.
ОСОБА_2 протягом 2019 року була двічі притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст. 178, ст. 183, ч. 2 ст. 178 КУпАП.
Протягом 2018 -2019 років спеціалістами Попільнянської селищної ради, а саме: Служби у справах дітей райдержадміністрації неодноразово здійснювались обстеження умов проживання сім`ї, з матір`ю проводились бесіди та роз`яснювальна робота, щодо належного виховання та утримання дитини. Проте, своє ставлення до належного виконання батьківських обов`язків вона не змінила. Умови проживання сім`ї незадовільні: будинок, де проживає родина, потребує ремонту, в приміщенні відсутнє газопостачання, водопостачання. Опалення пічне. В кімнатах брудно, низька забезпеченість речами першої необхідності.
Зазначене свідчить про байдуже, безвідповідальне особисте ставлення до дітей та про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків.
Позивач просить, винести рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь малолітнього сина ОСОБА_1 в розмірі встановленому судом, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та доручити Службі у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації вжити заходів щодо влаштування дитини.
Представник позивача Органу опіки та піклування Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена відповідно до норм частини 7 статті 128 ЦПК України, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення «Укрпошти», яке вона отримала особисто 18 січня 2020 року, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Крім того, судові повістки про виклик до суду в судові засідання на 18.02.2020 року та на 07.04.2020 року передавались органами місцевого самоврядування для вручення особисто ОСОБА_2 , проте вона відмовилась отримувати судові повістки.
Згідно пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до Судових викликів № 288/1847/19/1350/20 від 18 лютого 2020 року та № 288/1847/19/2110/20 від 23 березня 2020 року розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач ОСОБА_2 була повідомлена про судові засідання, які відбудуться 23 березня 2020 року та 07 квітня 2020 року.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України, визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Представник третьої особи: Служби в справах дітей Попільнянської РДА Житомирської області в судовому засіданні позов підтримала, не заперечувала проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступного висновку.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 366 (а.с. 5).
Відповідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України сформованого 06 листопада 2019 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, та зазначений ОСОБА_4 (а.с. 6).
Згідно листа Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області № 4320/217/с1-2019 від 08 листопада 2019 року, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , кримінальні провадження у Попільнянському ВП не порушувались, проте остання 30.04.2019 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та ч. 1 ст. 178 КУпАП, 01 жовтня 2019 року за ст. 183, ч. 2 ст. 178 КУпАП (а.с. 7).
Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 578 від 31 жовтня 2019 року Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області визначено, що ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , до складу сім`ї/зареєстрованих/ входять: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).
Як вбачається з довідок № 579, № 580 та № 581 від 31 жовтня 2019 року Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час проживає в будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ніде не працює (11-12).
Відповідно до рішення виконавчого комітету № 100 від 15 листопада 2019 року «Про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » Попільнянської селищної ради Житомирської області, вирішено надати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).
Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 виданого Попільнянською селищною радою Житомирської області, Орган опіки та піклування селищної ради вважає за доцільне підняти клопотання перед районним судом щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1978 року народження, по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).
Як вбачається з Акту обстеження матеріально - побутових умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 31 жовтня 2019 року, комісія вважає, що ОСОБА_1 проживає в неналежних умовах. Мати не переймається здоров`ям сина та його вихованням (а.с. 15).
Відповідно до характеристики виданої Саверецькою філією І-ІІ ступенів Попільнянського ліцею Попільнянської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_1 , 2009 року народження, учень 5 класу, має навчальні досягнення середнього та достатнього рівнів, навчається не в повну міру, потребує постійного контролю, до уроків готується не систематично, опанування частини шкільних предметів дається важко. Але схильний до вивчення гуманітарних дисциплін. Любить конструювати, малювати, читати, цікавиться науковою літературою. Має багато друзів, підтримує стосунки з багатьма учнями. Сім`я, де виховується ОСОБА_1 , неповна. Мати не завжди відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням сина (а.с. 16).
Довідкою - Характеристикою № 582 від 31 жовтня 2019 року Попільнянської селищної ради Житомирської області на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , передбачено, що ОСОБА_2 одружена, спільно з чоловіком ОСОБА_6 , 1971 року народження, не проживають, в шлюбі мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає тривалий час з батьком в селі Кам`янка, Попільнянського району, Житомирської області. ОСОБА_2 за період проживання на території селищної ради проявила себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, за долю своїх дітей не переймається. Вихованням, утримуванням дочки та сина не займається. Син ОСОБА_1 понад місяць проживає в селі Саверці в родині ОСОБА_7 , яка утримує його за власний кошт та займається його вихованням, піклується про його фізичний та психічний стан здоров`я. Частими гостями в будинку є громадяни, які полюбляють спиртні напої. Після таких гостин в хаті брудно, їсти для дітей не наварено. Через зловживання алкоголем ОСОБА_2 має серйозні проблеми зі здоров`ям (а.с. 17).
Згідно заяви ОСОБА_7 вона просить надати Попільнянську селищну раду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як вона не займається вихованням дитини. Дитина проживає на даний час у її сім`ї, вона повністю опікується ним і утримує за власні кошти (а.с. 18).
Відповідно до повідомлення № 24 від 31 жовтня 2019 року В.о старости сіл Саверці, Піски, Попільнянського району, Житомирської області до Попільнянської селищної ради Житомирської області, просять надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як мати не займається вихованням дитини, не цікавиться здоров`ям, веде аморальний спосіб життя. Вживає спиртні напої. Тривалий час дитина проживає зі сторонньою дитиною, яка утримує хлопчика за власні кошти (а.с. 19).
В статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до статті 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Статтею 5 Сімейного Кодексу України визначено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство; забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно приписів статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.
Пунктом 16 вищевказаної Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Крім того, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» та статтею 150 СК України, передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно відповідача, але вона свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує її належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема не бере участі у забезпеченні дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування.
Позбавлення батьківських прав відповідача необхідне для забезпечення дитині повноцінного сімейного оточення, догляду, визначення їх відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України «Про організацію забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.
Відповідно до статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно частин 8, 9 статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Це положення відображено і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного Кодексу України, вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Приписами частини другої та третьої статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини та при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно положень статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Наведені представником позивача обставини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її сина та стягнення аліментів.
Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»; Конвенцією «Про права дитини»; Законами України «Про охорону дитинства»; «Про організацію забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»; статтями 150, 157, 164, 166, 167, 180, 181, 182, 183, 191 СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280 -283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов Органу опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , аліменти на користь сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його особовий рахунок у розмірі ј частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18 грудня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Доручити Службі у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області вжити заходів щодо влаштування дитини ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник