ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/548/20
Провадження № 2/210/996/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" квітня 2020 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хлистуненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суд з позовом про стягнення моральної шкоди, завданої смертю чоловіка. В обґрунтування позовних вимог вказує те, що вона з 6.09.1997 року знаходилася в зареєстрованому шлюбі та проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 . Від їх шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Її чоловік працював на підприємстві відповідача за професією слюсар-ремонтник 6-го розряду з моменту створення підприємства. Відповідно до інформації, яка вказана в Акті розслідування нещасного випадку №3 від 24.06.2019 року за формою Н-1, її чоловік піднявся по драбині, що була приставлена до повітропроводу, з металевим ломом в руках щоб вивільнити ланцюг привідного механізму талі, затиснутий ланцюгом з гаком. Під час спускання по драбині вона змістилася вниз і чоловік упав з неї на лом, внаслідок чого отримав смертельні травми, від яких помер в машині швидкої допомоги по дорозі в лікарню. До загибелі чоловіка, вони разом з ним та сином проживали дружньою родиною, підтримували один одного, для чоловіка вони були сенсом всього життя, надією, радістю. Він важко працював, щоб забезпечити їм повноцінне життя. Смерть чоловіка завдала психологічну травму всій їх сім`ї. Коли вона дізналася про загибель чоловіка, то зазнала великих нескінченних моральних страждань та переживань. Ця звістка викликала в неї велике душевне потрясіння.

Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 300000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Ухвалою від 31.01.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник відповідача ТОВ «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» Касьян М.С. подав до суду відзив, в якому зазначив наступне. ОСОБА_2 з 27.03.2018 року був прийнятий на посаду слюсаря-ремонтника цеху виробництва виливниць ТОВ «ЛМЗ». Цього ж, дня йому було проведено вступний інструктаж з питань охорони праці, що міститься в Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 15.02.2019 року о 09.50 год. за формою Н- 5 та Актом № 3 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 24.06.2019 року. 28.03.2018 року ОСОБА_2 було проведено первинний інструктаж з питань охорони праці та проставлено оцінку - «знає». Повторний інструктаж з питань охорони праці проведено 16.01.2019 року, оцінка - «знає». Також, 28.03.2018 року ОСОБА_2 було проведено перевірку знань за професією (для виконання робіт підвищеної небезпеки) за результатами якої було складено протокол №091-40 та проставлено оцінку - «знає». ОСОБА_2 був ознайомлений із вимогами Інструкції з охорони праці для слюсаря-ремонтника цеху виробництва виливниць ОП.091.22.18. Таким чином, відповідачем було вжито всі можливі та необхідні від нього заходи щодо навчання та проведення відповідних інструктажів з охорони праці. В Акті № 3 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 24.06.2019 року визначено, що основною причиною настання нещасного випадку визначено невиконання вимог Інструкції з охорони праці для слюсаря - ремонтника цеху виробництва виливниць ОП.091.22.18 Таким чином, твердження позивача, що ТОВ «ЛМЗ» не створено безпечні та нешкідливі умови праці спростовуються документами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до норм діючого законодавства України позивач має довести в чому полягає завдана шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно, з яких міркувань виходив позивач визначаючи розмір шкоди, та якими доказами він це підтверджує. За таких обставин, вважає, що заявлена сума позову в розмірі 300000,00 грн. необґрунтована жодним доказом та недоведена у встановленому порядку. Зі своєї сторони, відповідач відразу після нещасного випадку, розуміючи необхідність надання матеріальної допомоги членам сім`ї ОСОБА_2 здійснив виплату допомоги в розмірі 960,00 грн. та 4100,00 грн., а також допомоги на поховання, в тому числі грошової в сумі 25000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 скористалась правом надання відповіді на відзив.

Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, відповідь на відзив, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 27.03.2018 року працював на підприємстві відповідача (а.с. 9-12).

Відповідно до Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку (аварії) від 15.02.2019 року та Акту №3 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом від 24.06.2019 року слідує, що з ОСОБА_2 під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок (а.с. 15-21, 22-26).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, свідоцтво про смерть видане Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 13).

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави.

Згідно ч. 1,3 ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 2 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про одруження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 7).

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або у інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 р. № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв`язку із смертю чоловіка встановлений судом та підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання, ця подія змінила все подальше її життя. Залишилась з сином без чоловіка та батька дитини, що призвело до погіршення її морального стану. Таким чином, факт моральних страждань у зв`язку зі смертю чоловіка, навряд чи потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою визнається найвищою соціальною цінністю.

Суд, доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Свої моральні страждання, пов`язані зі смертю чоловіка позивач оцінює в розмірі 300000,00 гривень.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Тому, суд вважає, що сума компенсації від ТОВ «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 180000,00 гривень.

Щодо вимоги про стягнення 300000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з ТОВТ «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» на користь держави судовий збір у розмірі 1800,00 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 153 КЗпП України, ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю чоловіка задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД», юридична адреса: 50095, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , моральну шкоди у розмірі 180000,00 /сто вісімдесят тисяч / гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД», юридична адреса: 50095, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, на користь держави судовий збір в розмірі 2102,00 /дві тисячі сто дві/ гривні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення складено 08 квітня 2020 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко