Дата документу 06.04.2020 Справа № 545/1421/19
Провадження №2-ві/554/9/2020
У Х В А Л А

06 квітня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Гольник Л.В., при секретарі Козаченко Ю.В., розглянувши заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Савченко Л.І.,-

в с т а н о в и в:

У провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І. перебуває цивільна справа №554/1421/19, провадження № 2/554/142/2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Київської районної у м.Полтаві ради та Служба у справах дітей Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Київської районної у м.Полтаві ради та Служба у справах дітей Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини.

23 грудня 2019 року по справі призначено судову психологічну експертизу та зупинено провадження в справі.

08 січня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Савченко Л.І., в якій зазначено, що у судовому засіданні 23.12.2019 року не було проголошено вступної та резолютивної частини ухвали, зі змістом якої вона ознайомилася 03.01.2020 року після отримання її повного тексту, а тому подавши заяву про відвід 08.01.2020 року не пропустила строк для подачі заяви про відвід, передбачений абз. 2 ч.3 ст. 39 ЦПК України (в редакції чинній на час подачі заяви).

Питання про відвід судді передано судді, визначеному у порядку встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України. Провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 .04.2020 року заява передана для вирішення до провадження судді Гольник Л.В.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України визначено, що у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Вирішуючи питання про відвід судді, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Вказані висновки також містяться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко та Мартенко проти України».

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Представник позивача Полтавцева А.С. в заяві про відвід зазначає, що у судовому засіданні 23.12.2019 року не було проголошено вступної та резолютивної частини ухвали, зі змістом якої вона ознайомилася 03.01.2020 року після отримання її повного тексту, а тому подавши заяву про відвід 08.01.2020 року не пропустила строк для подачі заяви про відвід, передбачений абз. 2 ч.3 ст. 39 ЦПК України (в редакції чинній на час подачі заяви).

Вказані твердження ОСОБА_1 не відповідають дійсності, оскільки як слідує із протоколу судового засіданні від 23.12.2019 року, оголошення ухвали здійснювалося з 16.35.41 по 16.43.44, судом було проголошено повну ухвалу.

Також представник позивача за первісним позовом вважає, що суд ставиться упереджено до сторони позивача за первісним позовом, завідомо надає перевагу доказам зі сторони ОСОБА_3 , зокрема, висновку судової експертизи Полтавського відділення ХНДІСЕ ім.М.С.Бокаріуса перед усіма іншими висновками експертиз у справі, при розгляді справи порушує принцип змагальності, достовірності і достатності.

Статтями 36, 37 ЦПК визначено підстави для відводу судді. Проте заявником не наведено обставин для відводу судді, передбачених вказаними статтями ЦПК України, оскільки викладені в заяві про відвід підстави є фактично непогодженням із прийнятою суддею ухвалою про призначення судової психологічної експертизи, яка було залишена без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року. Крім того, заявник пропустила строк на подачу заяви, встановлений ч.3 ст. 39 ЦПК України (в редакції чинній на час заявлення відводу), оскільки про обставини, на які вона посилається, було відомо 23.12.2019 після проголошення повної ухвали суду.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Савченко Л.І. слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Савченко Л.І. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Гольник