Ухвала

03 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 638/4512/18

провадження № 61-5420ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня 2019 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом

до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в якому просила стягнути з відповідачів солідарно 163 190 грн.

В обґрунтування свого позову зазначила, що на виконання вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 липня 2004 року

було видано виконавчий лист у справі № 1-524/2004 від 20 вересня

2004 року про стягнення на її користь з відповідачів у солідарному порядку

37 456, 75 грн, однак на момент звернення до суду відповідачі добровільно

суми боргу не сплатили. За розрахунком позивача загальна сума боргу становить 163 190 грн, яка складається із: 37 456 грн - сума боргу;

72 546 грн - інфляційні втрати; 53 188 грн - 3% річних.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня

2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 15 387, 02 грн - 3% річних, 72 546 грн - інфляційні втрати.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

18 березня 2020 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня 2019 року

у задоволеній частині позову та постанову Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, зазначаючи, щооскаржену постанову суду апеляційної інстанції було отримано представником 17 лютого 2020 року, що підтверджується копією конверта Харківського апеляційного суду.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до частини третьої статті3 Цивільного процесуального кодексуУкраїни провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною першою статті 394 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі,

що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження

є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, стабілізувати цивільні правовідносини.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 163 190 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних.

Заявник у касаційній скарзі вказав, що справа має для нього виняткове значення, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Також заявник зазначив, що справа має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

ОСОБА_1 не наведено аргументів і не додано до касаційної скарги доказів (зокрема судових рішень), які б підтверджували обставини, на які він посилається, вказуючи про фундаментальне значення вирішеного у цій справі питання для формування єдиної правозастосовчої практики, а також про те, що справа має виняткове значення для заявника. Сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що справа має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики

та виняткове значення для заявника.

Випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня 2019 року

та постанови Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова

від 01 березня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду

від 10 лютого 2020 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова

від 01 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 10 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

про стягнення грошових коштів - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович