Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/527/19

Провадження № 2/126/44/2020

"08" квітня 2020 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Притуляк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину з тих підстав, що як стверджує ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 . Він являється спадкоємцем за заповітом на майно померлого батька, спадщину прийняв та частину спадщини оформив. Відповідачка ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги за законом і співвласником вищезазначеного майна, від прийняття спадщини, що належала її померлому чоловікові відмовилась у встановленому законом порядку. Маючи на мір оформити належним чином 1/2 частину житлового будинку, що належав його покійному батькові він звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, але отримав відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Причиною вищезазначеної відмови є відсутність правовстановлюючого документу на житлови будинок, який ОСОБА_1 при житті не оформив належним чином. Оскільки записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), які підтверджують право приватної власності, то відповідно до довідки № 45 від 04.02.2019 року Сумівської сільської ради Бершадського району, станом на 15.04.1991 року житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспний двір та ОСОБА_3 при житті був головою даного колгоспного двору і не втратив частку у його майні, тому ОСОБА_3 вважається особою, яка набула право власності на вищезазначене майно. Просить визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом право власності на спадщину, що складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 надав заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу в його відсутність.

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на: 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 являєтсья спадкоємцем за заповітом на майно померлого батька, спадщину перийняв, що підтверджується копією заповіту від 27.09.2000 року, заявою про прийняття спадщини від 10.04.2003 року у спадковій справі № 303/2003.

Відповідачка ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилась у встановленому законом порядку, що підтверджується заявою про відмову від спадщини № 533 від 10.04.2003 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Державний нотаріус Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області Касевич М.В., до якої звернувся позивач ОСОБА_1 з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що відповідає положенню ст.392 ЦК України.

Відповідно до довідки Сумівської сільської ради Бершадського району № 471 від 11.2018 року, згідно погосподарської книги № 11, особовий рахунок № НОМЕР_2 , житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 року склад двору був слідуючий: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Згідно роз`яснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 у встановленому на час побудови порядку набув право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , на який відкрилась спадщина після його смерті.

А отже суд приходить до висновку, що зазначені перешкоди можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки вони перешкоджають спадкоємцеві оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію відповідача, яка позов визнала, про що надала відповідну заяву.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст.392, 1258, 1261, 1268, 1269, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 право власності на спадщину, що складається з 1/2 частини житлового будинку - А, загальною площею 63,8 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м, з відповідною часткою господарських будівель та споруд: веранда - а, навіс - а1, літня кухня - Б, погріб - Бпід, сарай - Б1, гараж - Г, огорожа - 1,2, розташованого по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол