Єдиний номер справи 488/3507/19
Провадження 22-ц812/731/20 Головуючий по 1 інстанції Селіщева Л.І.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі: позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2019р.

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановила:

У серпні 2019р. ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позивачка зазначала, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 2008р. по 2015р. від якого вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що після припинення сімейних стосунків їх спільна дитина проживає з нею, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частки заробітку (доходу).

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2019р. позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця , починаючи з 28 серпня 2019р. і до повноліття дитини.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення аліментів в розмірі 2000 грн.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК).

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За правилами ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 06 червня 2008р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015р.

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо, а місце проживання сина за їх домовленістю визначено з матір`ю.

За даними державного реєстру фізичних осіб-платників податків ОСОБА_3 протягом 2018р. дохід не отримував, а у 2019р. йому було нараховано 1118,88 грн. заробітної плати за період з 06 червня 2019р. по день звільнення 11 червня 2019р.

Відповідач є працездатним, офіційно не працює, інших аліментних зобов`язань не має.

Згідно платіжних доручень ОСОБА_3 перерахував на утримання сина 13 липня 2019р. - 1000 грн., 14 серпня 2019р. - 1000 грн., 23 серпня 2019р. - 1000 грн., 05 вересня 2019р. - 1400 грн., 14 листопада 2019р. 2000 грн., 27 грудня 2019р. 1990 грн., 14 січня 2020р. 2000 грн., 15 лютого 2020р. 1994 грн.

За таких обставин та на підставі ст.ст.180-184 СК суд дійшов до вірного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини не виключає права позивачки (ст.ст.180,181 СК) звернутись з позовом для врегулювання цього спору в судовому порядку.

Що ж стосується форми стягнення аліментів, то право її обрання, виходячи з положень ст.ст.181,184 СК належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. А відповідач не просив зменшити розмір присудженої частки аліментів від заробітку (доходу), який було визначено судом на підставі поданого позову.

Аргументи щодо неврахування майнового стану позивачки теж не можна визнати обґрунтованими, тому що положення ст.182 СК цього від суду не вимагають.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2019р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 08 квітня 2020р.

Головуючий:

Судді: