Справа № 127/2-6744/2004
Провадження № 4-с/127/23/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2020 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб Михальської Оксани Олександрівни, начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шуляка Володимира Олександровича, старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверухи Жанни Анатоліївни на рішення, дії державного виконавця,-
ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб Михальської Оксани Олександрівни, начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шуляка Володимира Олександровича, старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверухи Жанни Анатоліївни звернувся до суду із скаргою на рішення, дії державного виконавця.
Свої вимоги мотивував тим, що в Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 48182230 від 20.07.2015 року за виконавчим листом № 2-6744 виданого 11.01.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј доходу починаючи з 07.12.2004 року. Аліменти на утримання сина, під час служби відраховувались із зарплати, а після звільнення із служби аліменти відраховувались із пенсії у розмірі 1750-2000 грн. кожного місяця. Знаходячись на пенсії з листопада 2016 року по червень 2019 року скаржник працював, отримував як пенсію так і зарплату. Заборгованість зі сплати аліментів виникла, так як не здійснювалось відрахування аліментів із зарплати, а лише з пенсії.
У виконавчому провадженні № 48182230 від 20.07.2015 року за виконавчим листом № 2-6744 виданого 11.01.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниці було накладено арешти на банківські рахунки(в тому числі пенсійний рахунок) накладено арешт на інше рухоме майно, заборонено виїзд за межі кордону України. На даний час накладені арешти не зняті, та не скасовані застосовані обмеження.
За домовленістю із сином та ОСОБА_2 було досягнуто згоди, що скаржник всю суму заборгованості в розмірі 289 237, 93 грн. сплачує однією сумою безпосередньо синові, який прийде та отримає кошти.
Відповідно до вказаної домовленості 07.02.2020 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 289 237, 93 грн., як погашення заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 48182230 від 20.07.2015 року за виконавчим листом № 2-6744 виданого 11.01.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниці. Даний факт підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_3 від 07.02.2020 року, яка була посвідчена приватним нотаріусом Бєлая О.М.
Після погашення заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_3 07.02.2020 року подав на ім`я начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький)Шуляку В.О. власноручно написану заяву, про те, що ним отримано гроші в сумі 289 237, 93 грн. від ОСОБА_1 , як погашення заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 48182230 від 20.07.2015 року за виконавчим листом № 2-6744 виданого 11.01.2005 року.
ОСОБА_1 звернувся до начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) з завою від 06.03.2020 року, на яку отримав відповідь, що винести постанову про закінчення виконавчого провадження з одночасним зняттям арештів в АСВП № 48182230 не представляється можливим, оскільки відсутні законні підстави, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», не надано документального підтвердження перерахування заборгованості по аліментам на рахунок ОСОБА_2 .
Просив суд:
1.Визнати неправомірними дії начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шуляка Володимира Олександровича та старшого державного виконавця Центрального віз державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверухи Жанни Анатолівни:
- щодо відмови у закритті виконавчого провадження №48182230 від 20.07.201 року за виконавчим листом №2-6744 виданого 11.01.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниці;
- щодо відмови у зняття накладених арештів, та застосованих обмеженнях, межах виконавчого провадження №48182230;
2.Скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , по виконавчому провадженні №48182230 з виконання виконавчого листа № 2-6744 виданого 11.01.2005 Ленінським районним судом м. Вінниці, проведеного за період з 01.02.2020 року по 29.02.2020року, у якому визначено суму заборгованості у розмірі 284 392,68 грн.
3.Зобов`язати начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шуляка Володимира Олександровича та старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверуху Жанну Анатоліївну:
- скласти розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , по виконавчому провадженню №48182230, із врахуванням коштів в сумі 289 237,93 гривень які 07.02.2020 року ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_3 ;
- скасувати усі накладенні арешти на майно (рухоме та нерухоме майно, банківські рахунки, цінності та інше) ОСОБА_1 , та всі застосовані обмеження(щодо тимчасового обмеження виїзду за кордон та інші), у виконавчого провадження №48182230.
- закрити виконавче провадження №48182230 від 20.07.2015 року за з виконавчим листом №2-6744 виданого 11.01.2005 року Ленінським районним судом м Вінниці.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.
Старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверуха Ж.А. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, зазначила, що винести постанову про закінчення виконавчого провадження з одночасним зняттям арештів в АСВП № 48182230 не представляється можливим, оскільки відсутні законні підстави, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження». Боржником ОСОБА_1 не надано документального підтвердження перерахування заборгованості по аліментам на рахунок стягувачки ОСОБА_2 , окрім того, стягувачка ОСОБА_2 не надала будь якого підтвердження про отримання аліментів від ОСОБА_1 .
Заінтересована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, хоча про деь, час та місце розгялду скарги повідомлялась вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідоммила.
Суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подану скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
В Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 48182230 від 20.07.2015 року за виконавчим листом № 2-6744 виданого 11.01.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј доходу починаючи з 07.12.2004 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 48182230, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , заборгованість станом на 29.02.2020 року становить 284392,68 грн. (а.с.15).
07.02.2020 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 289 237, 93 грн., як погашення заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 48182230 від 20.07.2015 року за виконавчим листом № 2-6744 виданого 11.01.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниці. Даний факт підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_3 від 07.02.2020 року, яка була посвідчена приватним нотаріусом Бєлая О.М. (а.с.16).
Після погашення заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_3 07.02.2020 року подав на ім`я начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький)Шуляку В.О. власноручно написану заяву, про те, що ним отримано гроші в сумі 289 237, 93 грн. від ОСОБА_1 , як погашення заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 48182230 від 20.07.2015 року за виконавчим листом № 2-6744 виданого 11.01.2005 року (а.с.17).
Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу і у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно із п. 1 ч. 2. ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
У частині 2 ст. 373 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 14.12.2017р., тобто у момент відкриття провадження за виконавчим листом і сплати заявником частини платежів) вказано, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.
Згідно із нині діючою нормою ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.ч. 1-3).
Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч. 7).
Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Як свідчать матеріали скарги, ані сторони (у т.ч. боржник), ані державні виконавці не зверталися до суду із відповідною заявою до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (у даному випадку Вінницький міський суд Вінницької області) із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, зокрема, про зміну одержувача (стягувача) аліментів з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 .
Отже, питання про зміну способу і порядку виконання рішення судом не розглядалося.
Заявник просить у скарзі зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_4 зарахувати платіж в сумі 289 237,93 грн. сплачений за виконавчим листом № 2-6744 виданого 11.01.2005 року на ім`я ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості, оскільки на думку, заявника, рішення суду про стягнення аліментів ним виконане.
Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює порядок стягнення аліментів, який визначається законом. Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.
Доводи заявника з приводу того, що ним виконане рішення суду про стягнення аліментів не приймаються судом, оскільки заявник, на власний розсуд, оминаючи установлений законом порядок зміни способу виконання рішення судом, самостійно змінив спосіб виконання рішення, сплачуючи аліменти не стягувачу, а отримувачу (власнику аліментів).
Аналізуючи наведені норми та вивчивши обставини справи, суд доходить висновку, що дії державного виконавця під час складення розрахунку заборгованості по аліментам були правомірними і відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
Такими діями права чи свободи боржника порушено не було, оскільки, як було вказано вище, питання про зміну способу і порядку виконання рішення судом не розглядалося, а тому заявник фактично не виконав рішення суду у спосіб, встановлений у виконавчому документі. Виконавець, який зобов`язаний був здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, також із такою заявою до суду не звертався. В свою чергу, зарахування державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверухою Ж.А. в рахунок заборгованості по аліментам платежу заявника, здійсненого відповідно нотаріально посвідченої заяви на ім`я сина ОСОБА_3 суперечило порядку примусового виконання рішень у спосіб, встановлений у виконавчому документі по справі № 2-6744.
Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Аналогічно врегульовано вказане питання нормами матеріального права. Так, ч. 3 ст. 195 СК України визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів судом не вирішувався.
Отже, у діях державного виконавця відсутні порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо не зарахування сплаченого боржником на користь ОСОБА_3 платежу, у зв`язку із чим вимоги заявника не підлягають задоволенню.
На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 447-449 ЦПК України, суд, -
В задоволенні скарги ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб Михальської Оксани Олександрівни, начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шуляка Володимира Олександровича, старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверухи Жанни Анатоліївни на рішення, дії державного виконавця відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали виготовлено 08.04.2020 року.
Суддя: