Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2132/19
Провадження №2/596/126/2020
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2020 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Лисюк І.О.,

за участю секретаря судового засідання Федорів О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в смт. Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Возьний Ярослав Володимирович до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Возьний Я.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів.

В обгрунтування позову посилається на те, що на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.06.2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 , в користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач регулярно сплачує аліменти на утримання сина, але на даний час такий розмір присуджених аліментів для нього є занадто великим і він не взмозі сплачувати їх, оскільки у нього інша сім`я та народилася ще одна дитина, а саме: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з позивачем та його дружиною. Власного житла у позивача не має, тому вони з сім`єю проживають у найманій квартирі. Його батьки пенсіонери та являються непрацездатними особами, а батьки його дружини являються інвалідами ІІ групи. Дружина позивача знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, отримує допомогу при народження дитини, а у позивача інших доходів окрім офіційної заробітної плати немає. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.06.2016 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ј до 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 03 січня 2020 року відкрито провадження у зазначеній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

31.01.2020 року ухвалою суду за клопотанням відповідача ОСОБА_2 призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Возьний Ярослав Володимирович до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів до розгляду за правилами загального позовного провадження.

29.01.2020 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, посилаючись на те, що позивач більше двох років не бере будь якої участі у вихованні та розвитку сина і не проявляє такого бажання. Йому не відомо, що його син хворіє та лікується щороку на алергічне захворювання і перебував, у зв`язку із хворобою, на лікуванні. Вона змушена додатково лікувати дитину, і сама немає, можливості заробити хоч якісь кошти, оскільки доглядає свою лежачу бабусю, водить дитину в садочок і немає можливості знайти в селі роботу, отримує мізерну допомогу по догляду за особою похилого віку 34 грн. в місяць. Також немає з ким залишити дитину, щоб поїхати на заробітки за кордон. У неї з сином власного житла у власності немає.
За таких обставин, в яких вона опинилися з сином, вважає , що підстав для зменшення розміру аліментів буде недоцільним і таким, що значно погіршить становище дитини .
Крім того теперішня дружина позивача має у власності 25% житла - квартири в м.Чернівці загальною площею 84,9 кв.м. і що стосується непрацездатних батьків позивача та його дружини, то позивач нічим не підтверджує, що їхня пенсія є недостатньою їм для проживання і що він їм якимось чином матеріально допомагає. Батько позивача ОСОБА_5 є керівником ВАТ «Колиндянський концентратно-дріжджовий комбінат» та має у власності нерухоме майно, про що позивач не зазначає. Тому це не є обставиною того, що у позивача погіршився матеріальний стан в зв`язку з наявністю в нього та його дружини непрацездатних батьків. Відповідач жодним чином не підтвердив реальну сплату ним коштів за оренду квартири і реєстрацію вказаного договору, тому реальне існування такого договору та сплати коштів по ньому нічим не підтверджується, як і не підтверджується сплата ним комунальних витрат за орендоване житло. І в неї є сумніви в тому, що позивач сплачує за оренду житла власні кошти, адже з його попередньої декларації про доходи за 2018 рік вбачається, що за оренду житла йому відшкодовує роботодавець. Також з цієї ж декларації вбачається, що позивач ще отримує соціальну допомогу, з якої аліменти не вираховуються.
Тому просить суд в задоволені позову ОСОБА_6 про зменшення розміру сплати аліментів відмовити.
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Возьного Я.В. 18.02.2020 року надійшла відповідь на відзив, із якого слідує, що сторона позивача вважає аргументи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими та непереконливими.
28.02.2020 року від ОСОБА_2 надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач посилається на відсутність підстав для зменшення розміру аліментів і зменшення розміру значно погіршить становище дитини.
Учасники справи в судове засідання 09.04.2020 року не з`явились, від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи у відсутності сторін та їх представників.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення сторін, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2016 року розірвано шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 01 жовтня 2009 року Гадинківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис за № 5. Рішення набрало законної сили .(а.с.15)
Із копії рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.06.2016 року, яке набрало законної сили вбачається, що з ОСОБА_1 вирішено стягувати в користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.(а.с.16-17).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 видане 05 серпня 2016 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 05 серпня 2016 року зареєстрували шлюб у Голосіївському районні у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідний актовий запис №690.(а.с.13, 18).

ОСОБА_1 працює в Головному управлінні оперативного забезпечення Збройних Сил України з 23.10.2018 року на посаді військовослужбовця і нараховане грошове забезпечення за січень 2019 року по червень 2019 року становить 130 184, 47 грн. Відповідно до виконавчого провадження № 51541360 від 22.03.2017 року Соломянського РВВС м. Києва Гусятинського районного суду Тернопільської області проводиться відрахування аліментів на утримання сина, 29.03.2014 року.(а.с.23).
Нараховане грошове забезпечення позивача ОСОБА_1 за липень 2019 року по лютий 2020 року (вісім місяців) становить 162 337, 73 грн. Утримано, зокрема, аліментів за липень 2019 року 5020.64 грн., за серпень 2019 року 5089.89 грн., за вересень 2019 року 5038.57 грн., за жовтень 2019 року 5038.57 грн., за листопад 2019 року 5038.57 грн., за грудень 2019 року 5041.00 грн., за січень 2020 року 4987.26 грн., за лютий 2020 року 5041.00 грн. (а.с.139).
ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_1 та ОСОБА_8 народилася дочка ОСОБА_9 .(а.с.19).

До складу сім`ї ОСОБА_1 входять: дружина ОСОБА_8 та донька ОСОБА_9 , які перебувають на його утриманні, згідно довідок військової частини НОМЕР_2 : №343/485-д від 20.12.2017 року, №343/558-д від 17.12.2018 року, №343/321-д від 01.08.2019 року.(а.с.20, 21,22).

Відповідно до довідки №4255 управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.08.2019 року ОСОБА_8 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та одержує допомогу при народженні дитини з 01.10.2018 року по 30.09.2021 року.(а.с.24).
Згідно висновку лікаря вертебролога клініки Вертебрології та ОСОБА_10 потребує лікування в лікаря вертебролога згідно поставленого діагнозу. (94-95).

ОСОБА_1 орендує квартиру у АДРЕСА_2 .(а.с.25-27, 93).
В ОСОБА_1 не має на праві приватної власності нерухомого майна. (99-101).
Згідно довідки про склад сім`ї №18 від 17.01.2020 року Копичинецької міської ради Танасів Олексій-Тадей, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає разом із відповідачем ОСОБА_2 , матір`ю відповідача ОСОБА_11 , бабусею відповідача ОСОБА_12 , в АДРЕСА_3 . (а.с.74).
ОСОБА_13 потребує сторонньої допомоги. (а.с.118).
ОСОБА_2 отримує компенсаційну виплату як працездатна особа, що не працює/не вчиться/ і здійснює догляд за інвалідом І групи або особою похилого віку, що досягла 80-річного віку, а саме ОСОБА_13 , 1924 року народження. Розмір компенсації за 6-ть місяців становить 202,38 грн.(а.с.75,118)
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого від 17.04.2019 року у ОСОБА_3 поставлений діагноз: гостре респіративне вірусне захворювання, алергічна реакція на «аброл».(а.с.76) ОСОБА_14 , 29.03.2014 року часто хворіє простудними захворюваннями. Лікується амбулаторно і стаціонарно в Копичинецькій РЛ та у сімейного лікаря Копичинецької АЗПСМ.(а.с.77).
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі".
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що позивач ОСОБА_1 зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте матеріальний стан платника аліментів змінився (погіршився), а також змінився сімейний стан платника аліментів і стягнення аліментів в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно для позивача є надмірним. На час ухвалення рішення суду від 02 червня 2016 року встановлені судом обставини були відсутні. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень.

Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» для дітей вікoм від 6 до 18 рокiв з 01 січня 2020 пo 30 червня 2020 року становить 2218 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2020 року - 2318 грн., з 01 грудня по 31 грудня 2020 року - 2395 грн..

Згідно абз.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 грудня 2019 року і на час винесення рішення суду не може бути меншим, ніж 1109 гривень.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частки до 1/5 частки з всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, суд вважає, що слід зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2016 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительки с.Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/5 частки з всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.
Керуючись ст. ст. 5, 10-13, 76, 82, 141, 258, 259, 263-268, 280 ЦПК України, ст. ст., 110-112, 180, 181, 182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України,-

УХВАЛИВ:
Позовну заяву позивача ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Возьний Ярослав Володимирович до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів, задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2016 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительки с.Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу набрання рішенням законної сили.
Припинити з дня набрання чинності рішення суду стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2016 року та до досягнення дитиною повноліття на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2016 року.

Виконавчий лист, виданий 13.06.2016 року Гусятинським районним судом Тернопільської області на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2016 року та до досягнення дитиною повноліття- відкликати.
В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст рішення складено 09 квітня 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк