Справа № 482/130/20
Номер провадження 2/482/264/2020
РІШЕННЯ
08 квітня 2020 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Демінської О.І., секретар судового засідання Мозгова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-
У січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В обґрунтування позову послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 1999 ІНФОРМАЦІЯ_2 його син ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , уклавши договір купівлі-продажу та зареєструвавши його в Журналі реєстрації біржових угод за № 2-11, проте нотаріально договір посвідчений не був, у зв`язку із ухиленням від такого продавцем.
Позивач стверджує, що укладена між його сином та відповідачем угода по купівлі-продажу нерухомого майна виконана в повному обсязі, а тому вважає її дійсною.
ІНФОРМАЦІЯ_2 син позивача ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина в тому числі і на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
При зверненні до Новоодеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав не надання документа, підтверджуючого право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за спадкодавцем ОСОБА_4 .
У зв`язку з тим, що він не може оформити нотаріально своє право на спадкове майно, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду 02.03.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони у судове засідання 08.04.2020 року не викликалися, але були повідомлені про дату та час розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як встановлено з матеріалів справи, 28 грудня 1999 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується письмовим договором купівлі-продажу №2-11, який посвідчений на УТБ «Ріко-Альянс» (відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору). Зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в Вознесенському БТІ 27.01.2000р. за р.№4262.
Факт права власності ОСОБА_2 на житловий будинок, який було ним продано ОСОБА_4 , підтверджується посиланнями на правовстановлюючий документ, що зазначений в письмовому біржовому договорі купівлі-продажу будинку, а саме: на Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстровим №1-987 від 30.09.1999р., зареєстрованим Вознесенським міжміським БТІ у книзі за реєстр. №4262 від 29.11.1999 р.
Вказаний об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці 1662кв.м. держфонда, складається з житлового будинку, зазначеного на плані літерою А1, житловою площею 36,1 кв.м., інвентаризаційною вартістю 7712 грн.
Сторони за угодою цілком виконали істотні умови договору, за яким ОСОБА_4 у власність було передано вказаний житловий будинок, а ОСОБА_4 передав продавцю обумовлену суму грошей.
Укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 договір ніким не оспорений. Будь-яких обмежень або заборон на відчуження спірного будинку під час судового розгляду справи не встановлено.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.05.2012 року.
31 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 (третя особа по справі) звернулися до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті їх сина ОСОБА_4 , але було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав не надання документа, підтверджуючого право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за спадкодавцем ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 2ст. 47 ЦК УРСР, суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу укладено 28.12.1999 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.
Згідно ст. 224 ЦК УРСР 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.
Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року, право продажу майна належить власнику.
Відповідно п.п 48, 49 Наказу Міністерства Юстиції України від N 18/5 від 14.06.94 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, встановлювалися вимоги щодо обовязкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а також наслідки щодо недотримання такої вимоги, яка тягне недійсність такого договору, передбаченого ст. 47 цього Кодексу.
У відповідності до ст. ст. 224, 228, ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. Про судову практику в справах про визнання угод недійсними (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Пунктом 36 Наказу МінЮсту України від N 18/5 від 14.06.94 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що угода про відчуження або заставу майна, яка потребує обов`язкової нотаріальної форми, може бути посвідчена без згоди другого з подружжя, якщо з правовстановлюючого документа, свідоцтва про шлюб та інших документів видно, що зазначене майно є не спільною, а особистою власністю одного з подружжя (набуте до реєстрації шлюбу, одержане під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, здійснено поділ майна, набутого під час перебування в зареєстрованому шлюбі тощо).
Суд визнає факт того, що договір від 28.12.1999 року купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на УТБ «Ріко-Альянс» - відбувся.
Будь-яких обмежень або заборон на відчуження спірного будинку під час судового розгляду справи не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його задоволення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 840 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст.12,76,141, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 28 грудня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на Універсальній Товарній Біржі «Ріко-Альянс» і зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод за № 2-11 від 28.12.1999 року, - дійсним.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП не відомий, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 - судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцевих положень" ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину встановленого КМУ пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцевих положень" ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину встановленого КМУ пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Рішення складено 08 квітня 2020 року

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І.Демінська