Постанова

Іменем України

08 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 757/24110/18-ц

провадження № 61-12334св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Національний банк України,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», Державна казначейська служба України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року в складі судді Литвинової І. В. та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Таргоній Д. О., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного банку України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк»), Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07 серпня 2013 року між ним та ПАТ «Брокбізнесбанк» було укладено договір банківського строкового вкладу, відповідно до умов якого позивач передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти у розмірі 840 000,00 грн на строк 368 днів - з 07 серпня 2013 року по 10 серпня 2014 року.

З 28 серпня 2014 року у АТ «Брокбізнесбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Постановою правління Національного банку України № 339 від 10 червня 2014 року «Про відкликання ліцензії та ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Брокбізнесбанк». Грошові вимоги позивача як кредитора банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не задоволено в повному обсязі.

З огляду на викладені обставини, позивач вважав, що має право на відшкодування майнової шкоди шляхом стягнення з відповідача акцептованої суми в розмірі 699 846,98 грн, оскільки внаслідок протиправної бездіяльності Національного банку України йому завдано майнову шкоду.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 є кредитором ПАТ «Брокбізнесбанк», його вимоги акцептовані, а спірні правовідносини ґрунтуються на укладеному між сторонами договорі банківського вкладу. За таких умов віднесення таких правовідносин до деліктних є безпідставним.

Вимоги позивача є передчасними, оскільки факт втрати вкладених до банку коштів на момент звернення до суду є припущенням, позаяк процедура ліквідації банку, під час якої за рахунок реалізації активів банку погашаються його зобов`язання, триває.

Відхиляючи посилання позивача на обставини, встановлені постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2015 року, суди вказали, що ця постанова не містить висновків про те, що дії або бездіяльність Національного банку України призвели до банкрутства ПАТ «Брокбізнесбанк» та що саме цими діями порушене право позивача на отримання коштів за договором банківського вкладу.

Враховуючи викладене, суди дійшли висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2019 року представник позивача подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач пред`являє вимоги до відповідача не як до суб`єкта договірних відносин, а як до органу державної влади, бездіяльністю якого завдано шкоду.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що цивільно- правова відповідальність за статтями 1166, 1173 ЦК України є субсидіарною та настає виключно у випадку недостатності майна банку для забезпечення вимог кредиторів.

Суди попередніх інстанцій не врахували той факт, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2015 року в справі № 826/19469/14 встановлено протиправну бездіяльність Національного банку України, що підтверджує порушення права позивача на отримання коштів за договорами банківського вкладу (депозиту).

Відмовивши у задоволенні позову про відшкодування шкоди, суди позбавили позивача можливості захистити свої права в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України та практики Європейського суду з прав людини. Суди не врахували, що внаслідок дій відповідача порушено невід`ємне право позивача володіти та вільно розпоряджатись своїм майном.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2019 року на адресу суду від Національного банку України надійшов відзив на касаційну скаргу. У вказаному відзиві Національний банк України зазначає про необґрунтованість доводів касаційної скарги.

Відповідач вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано справу № 757/24110/18-ц з Печерського районного суду міста Києва.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суди встановили, що 07 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Брокбізнесбанк» було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту), сума вкладу 840 000,00 грн, строк 368 днів - з 07 серпня 2013 року по 10 серпня 2014 року.

Постановою правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 107 було прийнято рішення «Про віднесення АТ «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних».

На підставі вказаної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 лютого 2014 року № 9 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Брокбізнесбанк», згідно з яким з 28 лютого 2014 року у АТ «Брокбізнесбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Брокбізнесбанк».

Постановою правління Національного банку України № 339 від 10 червня 2014 року «Про відкликання ліцензії та ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Брокбізнесбанк».

На підставі зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 11 червня 2014 року № 45 «Про початок ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк».

07 червня 2018 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 1587 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» строком на один рік з 11 червня 2018 року до 10 червня 2019 року включно.

Листом від 28 жовтня 2014 року позивача повідомлено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 226/14 від 16 жовтня 2014 року щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Брокбізнесбанк», згідно з яким грошові вимоги позивача до банку акцептовані у сумі 699 846,98 грн та будуть задовольнятися у четверту чергу, відповідно до частини першої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Станом на час звернення до суду першої інстанції грошові вимоги позивача як кредитора банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в повному обсязі не задоволені.

У статті 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Суди обґрунтовано виходили із недоведеності факту спричинення позивачу шкоди у вигляді неповернутих йому коштів, розміщених в АТ «Брокбізнесбанк», внаслідок бездіяльності Національного банку України, яка встановлена у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2015 року, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між такою бездіяльністю і спричиненою (за доводами позивача) йому шкодою.

При цьому, статтею 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» прямо передбачено, що Національний банк України за зобов`язаннями банків не відповідає.

Суди правильно зазначили, що оскільки позивач є акцептованим кредитором ПАТ «Брокбізнесбанк» на підставі договору банківського вкладу, то відшкодування шкоди на підставі положень статті 1173 ЦК України є безпідставним.

Процедуру ліквідації банку, відтак й можливості виплати позивачу його коштів, на час розгляду справи судами попередніх інстанцій не вичерпано. За таких умов твердження позивача, що зазначений вклад вже втрачений для нього, а його розмір є розміром спричиненої позивачу шкоди, не відповідає дійсним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2015 року визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо не вжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «Брокбізнесбанк», а вказані дії відповідача фактично призвели до завдання позивачу як вкладнику банку значної майнової шкоди, на суму спірного вкладу, безпідставні. Вказаним судовим рішенням обставин щодо порушення права ОСОБА_1 на отримання коштів від ПАТ «Брокбізнесбанк» за договором банківського строкового вкладу внаслідок протиправних дій, бездіяльності Національного банку України, встановлено не було.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 757/12598/16-ц (провадження № 61-26248св18).

Всі доводи ОСОБА_1 , які зводяться до тверджень про наявність вини Національного банку України у неповерненні чи втраті позивачем вкладу, спростовуються наведеними вище обставинами і висновками судів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржені судові рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права, доводи касаційної скарги є необґрунтованими. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель