Провадження № 2/243/850/2020
Справа № 243/450/20
31 березня 2020 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Ільяшевич О.В.,
секретаря судового засідання Гакала Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
20 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 березня 2008 року між ним та ОСОБА_2 , було зареєстровано шлюб Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 50. Від шлюбу у них з відповідачкою народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує на те, що дитина постійно проживає разом із ним у АДРЕСА_1 . Зазначає, що сімейні відносини між ними були припинені у вересні 2018 року. Причиною припинення сімейних відносин стало те, що між ними стали виникати конфлікти та непорозуміння. Вказує на те, що йому стало відомо про те, що відповідачка збирається створити нову сім`ю, з огляду на викладене вважає, що їхні сімейні відносини не можуть бути відновлені. З огляду на викладене, просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (до укладення шлюбу ОСОБА_5 ), зареєстрований Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 50.
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити у його відсутності, на задоволенні позову наполягав.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та Указу Президента від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», пересилання пошти не здійснюється, зокрема, до м. Горлівка Донецької області, що є останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судової повістки за адресою її місця проживання/перебування (ч. 7 ст. 128 ЦПК України). У зв`язку із чим, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідачки був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Однак, ОСОБА_2 , будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив.
В матеріалах справи знаходиться заява від імені ОСОБА_2 , в якій зазначено про розгляд справи у її відсутності. Оскільки вказану заяву подано електронною поштою з адреси, яку не ідентифіковано із відповідачкою, суд не приймає відомості в заяві, як позицію відповідачки.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 березня 2008 року. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ) зареєстрований Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції за актовим записом № 50, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія: НОМЕР_1 . Після розірвання шлюбу відповідачка змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с. 4).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).
Згідно із актом від 16 січня 2020 року, засвідченим депутатом Маяківської сільської ради Слов`янського району, було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , встановлено, що воно на підставі права власності належить ОСОБА_7 , крім того встановлено, що у вказаному домоволодінні фактично проживає його тітка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двоюрідний брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні свого батька ОСОБА_1 (а.с.6).
Спільне життя між подружжям не склалося. Сімейні стосунки між ними припинені з вересня 2018 року.
Спір щодо місця проживання дитини відсутній.
Спір з приводу поділу спільного майна між сторонами відсутній.
Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. Дитина залишається із батьком, оскільки між сторонами існує про це домовленість.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.
Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.
Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840, 80 грн., який був сплачений ним при зверненні до суду із даним позовом.
На підставі наведеного, керуючись ст. 110, 112, 180, 182 - 184 СК України, ст. ст. 4, 12, 14, 81, 82, 89, ст. 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_6 і зареєстрований 15 березня 2008 року у Совєтському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, за актовим записом № 50 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони по справі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складений 10 квітня 2020 року.
Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич