У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., за участі секретаря судового засідання Сухан Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковальчук Олесі Василівни про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою її вартості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_1 , про припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою її вартості.

22.12.2019 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області дану справу прийнято до свого провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

29.05.2020 року до суду представником відповідача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що предметом спору по даній справі є припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою її вартості. Зазначає, що на даний час квартира в АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності гр. ОСОБА_2 та членам її сім`ї колишньому чоловіку ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_3 . Вважає, що позивачка може розпорядитися даною квартирою, відчужити її на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Положенням ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як встановлено судом, предметом позову в даній праві є визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру в АДРЕСА_1 визначивши що ОСОБА_2 . ОСОБА_1 . ОСОБА_3 належить по 1/3 частці. Припинення права ОСОБА_1 на частку у спільному майні, а саме на 1/3 частку у спільній частковій власності на квартиру в АДРЕСА_1 з виплатою йому її вартості, та визнати за ОСОБА_2 , право власності на припинену частку у власності на квартиру. Визнати ОСОБА_1 . таким що втратив право користування на житлову квартиру що знаходиться в АДРЕСА_1 .

За правилами ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду даної справи, суд вважає вимоги представника відповідача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , є співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви представника відповідача.

Суд вважає обґрунтованими побоювання представника відповідача щодо можливості відчуження спірного майна іншим особам, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства та роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, в тому числі, співрозмірності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до переконання, що між сторонами наявний спір щодо майна, а тому вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову у даній справі є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Як передбачено положеннями частини 8 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-150,153,157 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Лемак О.В.