Постанова

Іменем України

01 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 641/6717/17

провадження № 61-16950св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа -Харківська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенка І. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Харківська міська рада, про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Позов обґрунтовано тим, що 17 лютого 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з дня його опублікування, тобто з 12 березня 2011 року.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник об`єкта будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію.

Таким чином, обов`язок звернутися до органу місцевого самоврядування з заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту покладено саме на замовника такого будівництва, а укладання договору пайової участі є обов`язковим.

Ухилення замовника від укладення договору пайової участі є порушенням зобов`язань та вимог, які прямо передбачені законом, такими діями забудовника порушуються права та інтереси територіальної громади міста Харкова на отримання пайових внесків, чим завдається майнова шкода місцевому бюджету.

Відповідно до декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованих Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 25 липня 2016 року № ХК 61, ХК 76 та від 26 липня 2016 року № ХК 45 відповідач є замовником з реконструкції нежитлових приміщень першого поверху № 1-1:-1-55, другого поверху № 2-1-:-2-63 та третього поверху № 3-1-:-3-54 в літ. «Б-3» під нежитлові квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 було затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (далі - Порядок пайової участі), який містить положення щодо механізму залучення до пайової участі, порядок укладання договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску. Відповідно до вказаного Порядку пайової участі, пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету м. Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова у розмірах: 10 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд та 4 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків. Залучення замовників здійснюється на підставі договорів про пайову участь, які укладається з Департаментом економіки та комунального майна. Для укладення такого договору замовник зобов`язаний звернутися з відповідною заявою до Департаменту. Визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком пайової участі, обов`язок відповідачами не виконано та не укладено з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради відповідного договору про пайову участь.

Позивач письмово звертався до відповідача з пропозицією укласти вказаний договір та надалі направляв листи з проектом (два примірника) договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Проте відповідного звернення про укладення договору про пайову участь або його зміну від відповідача до позивача не надходило.

Згідно з умовами пункту 2.1.1, 2.1.2 спірного договору у редакції, запропонованій позивачем, розмір такої пайової участі відповідача складає 1 314 596 грн 79 коп., які він повинен перерахувати до бюджету м. Харкова єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладення зазначеного договору.

Ураховуючи викладене, Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради просив визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_1 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2019 року у складі судді Боговського Д. Є. у задоволенні позову Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачає визначення величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту на базі (основі) згаданих у пункті 3.6 Порядкупайової участіпоказників, затверджених названим міністерством. Зазначений порядок як будучи локальний нормативно-правовий акт, не може змінювати (доповнювати) положення законодавчого акта, яким є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності». Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували правильність визначення позивачем величини пайової участі ОСОБА_1 у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року апеляційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2019 року скасовано, позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено частково. Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_1 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до декларацій про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованих Департаментом державно архітектурно-будівельної інспекції України у Харківській області від 25 липня 2016 року № ХК61, ХК76 та від 26 липня 2016 року № ХК45, ОСОБА_1 є замовником з реконструкції нежитлових приміщень першого поверху № 1-1:-1-55, 2-го поверху № 2-1-:-2-63 та 3-го поверху № 3-1-:-3-54 в літ. «Б-3» під нежитлові квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 20 декларацій передбачена кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією.

Інформація, зазначена у вказаних деклараціях, перевірена Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, вони зареєстровані у реєстрі дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, а тому відсутні підстави вважати, що дані, зазначені у цих деклараціях, є неправильними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 23 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду у складі колегіїз п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що відповідач не є суб`єктом сплати пайового внеску. Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, прийнятий рішенням виконавчого комітету від 09 листопада 2011 року № 804, на який посилається позивач, є нікчемним, оскільки не прийнятий органом місцевого самоврядування. Проведені відповідачем роботи, хоч і мають ознаки внутрішньої реконструкції та входять у загальне поняття будівельних робіт за класифікаторами видів будівельних робіт, проте не є саме такими роботами, за якими виходячи з цільового тлумачення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» може бути передбачено обов`язок укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста. Крім того, в касаційній скарзі відповідач посилався на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного господарського суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 922/4250/17, у якій розглянуто подібний спір.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, в якому він просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, оскільки воно прийняте при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованих Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 25 липня 2016 року № ХК 61, ХК 76 та від 26 липня 2016 року № ХК 45 ОСОБА_1 є замовником з реконструкції нежитлових приміщень першого поверху № 1-1:-1-55, другого поверху № 2-1-:-2-63 та третього поверху № 3-1: 3-54 в літ. «Б-3» під нежитлові квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частинами першою, другою статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною третьою статті 40 цього Закону передбачено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

На виконання статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 затверджено Порядок пайової участі, який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

Відповідно до вказаного порядку пайова участь у розвитку інфраструктури м. Харкова є обов`язковою для всіх замовників (фізичних осіб - підприємців, фізичних та юридичних осіб), які мають намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, розширення, капітальний ремонт, технічне переоснащення та реставрацію об`єкта містобудування на території м. Харкова, незалежно від форми власності замовника, розташування та функціонального призначення об`єкта будівництва.

Пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету м. Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова у розмірах: 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд та 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладання договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, які укладаються з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна м. Харкова листами від 17 січня 2017 року за вих. № 29/0/114-17 та від 28 квітня 2017 року за вих. № 284/0/114-17 повідомляло ОСОБА_1 про необхідність виконання вимог закону та направляло для підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, однак відповідачем вказані листи залишено без реагування.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спір у згаданій справі пов`язаний із встановленням наявності чи відсутності правових підстав для укладення між сторонами договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону (частина перша статті 40 зазначеного закону).

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною третьою статті 40 зазначеного вище Закону пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до статей 1, 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. До об`єктів будівництва належать будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Рішенням Харківської міської ради Харківської області від 22 травня 2013 року № 319 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 «Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова» затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова у новій редакції.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Частиною першою статті 11 вказаного вище Закону встановлено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до частини першої статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з підпунктом 2 пункту «а» статті 27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів.

Підпунктом 1 пункту «б» статті 27 цього закону встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, участь у здійсненні державної регуляторної політики в межах та у спосіб, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, встановлення порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» належить до повноважень органів місцевого самоврядування, до яких відносяться зокрема і виконавчі органи міських рад.

Отже, доводи скаржника про те, що Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затверджений рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804, є нікчемним з огляду на відсутність у виконавчого органу відповідних повноважень, спростовуються вищевикладеним.

Розділом 5 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) урегульоване питання залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у разі ухилення від укладання договору.

Відповідно до пункту 5.3 зазначеного вище Порядку у разі ухилення замовника від виконання вимог, вказаних у листі-повідомленні щодо укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова добровільно, Департамент економіки та комунального майна вчиняє такі дії:

- на підставі наявної інформації та у відповідності до цього Порядку проводить розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури;

- готує два примірники договору пайової участі у розвитку інфраструктури з додатками;

- надсилає підписані два примірники договору з додатками замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням.

Розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта згідно із зведеним кошторисним розрахунком, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості (пункту 5.4. Порядку).

Згідно з пунктом 5.6 Порядку пайової участі замовник будівництва, який одержав проект договору з додатками, у разі згоди з його умовами, оформляє договір відповідно до вимог чинного законодавства (підписує, якщо юридична особа - скріплює печаткою) та повертає один примірник договору з додатками Департаменту економіки та комунального майна, або повідомляє про прийняття умов договору (надсилає відповідний лист, факсограму тощо) у двадцятиденний строк після одержання договору.

Відповідно до пункту 5.10 Порядку пайової участі спори, пов`язані з укладенням договору пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Харкова, обов`язковість укладення яких встановлена законом, в тому числі при ухиленні від укладення договору однієї або обох сторін, вирішуються в судовому порядку.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати, зокрема, 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку пайової участі замовники будівництва залучаються до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом та фінансовим управлінням договорів про пайову участь.

Згідно з пунктом 1.4 Порядку пайової участі, у разі якщо замовник не звернувся про укладення договору про пайову участь та не підписав його у встановлені терміни, виконавчий комітет та/або фінансове управління вправі подати позовну заяву про укладення такого договору в судовому порядку.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 339/388/16-ц (провадження № 14-261цс18).

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що укладення договору про пайову участь є обов`язковим для відповідача згідно з вимогами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Відповідачем не спростовано, що спірні об`єкти будівництва не підпадають під об`єкти, які не залучаються до пайової участі відповідно до частини четвертої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, доводи касаційної скарги про те, що відповідач не є суб`єктом сплати пайового внеску, є безпідставними.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_1 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Посилання в касаційній скарзі на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 922/4250/17 за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ТОВ «Парковий-3», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Харківська міська рада, про визнання укладеним договору, як на тотожній предмет спору, є необґрунтованими, оскільки зазначеною вище постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02 липня 2018 року та рішення Господарського суду Харківської області від 20 березня 2017 року у справі № 922/4250/17 скасовано та передано справу на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20 травня 2019 року, позов задоволено. Визнано укладеним з дня набрання чинності рішенням суду договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ТОВ «Парковий-3» та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради у редакції, викладеній у рішенні суду.

Судові рішення мотивовані тим, що в силу положень статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідач як замовник об`єкта будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова і укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію. Проте, відповідач від виконання цього обов`язку безпідставно ухиляється. Зазначене обумовлює право органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання обов`язку щодо пайової участі шляхом укладення договору про пайову участь.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 грудня 2019 року постанову Східного апеляційного господарського суду від 20 травня 2019 року та рішення Господарського суду Харківської області від 20 березня 2019 року у справі № 922/4250/17 залишено без змін.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів стосовно установлених обставин справи, містять посилання на факти, які були предметом дослідження й оцінки судами, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що усуді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк