пр. № 2-з/759/6/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Габрієль Лідія Євгенівна ( АДРЕСА_3 ), Друга київська державна нотаріальна контора (01033, м.Київ, вул.Саксаганського,45), Головне територіальне управління юстиції в м.Києві (01001, м.Київ, пер.Музейний,2-Д) про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2019 року ОСОБА_4 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , щодо визнання недійсним заповіту складеного датованого та посвідченого державним нотаріусом нотаріальної контори №2 м.Києва 31.08.1991 року від імені її брата ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 .

30.09.2019 року ОСОБА_4 разом з позовною заявою подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат по материнській лінії ОСОБА_5 . Після його смерті залишилось спадкове майно - квартира за адресою: АДРЕСА_4 . 03.06.2019 року вона у приватного нотаріуса КМНО Габрієль Л.Є. відкрила спадкову справу. Приватний нотаріус Габрієль Л.Є. на наступний день повідомила її про те, що 31.08.1991 року її брат начебто посвідчив заповіт на ім`я ОСОБА_2 . Заявник вважає, що цей заповіт підробленим і складений поза вільним волевиявленням її брата. З цих підстав звернулася з позовною заявою до суду про визнання заповіту недійсним. У зв`язку з тим, що відповідач по справі ОСОБА_2 може отримати свідоцтво на спадщину на спірне майно та це майно реалізувати третім особам і це може унеможливити виконання судового рішення, яке може бути прийняте на її користь просить згідно ст.150,151 ЦПК України забезпечити її позовні вимоги шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 .

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є визнання заповіту недійсним.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, так як невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_4 , що належить на праві приватно власності ОСОБА_5 .

Враховуючи вище зазначене та керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Габрієль Лідія Євгенівна ( АДРЕСА_3 ), Друга київська державна нотаріальна контора (01033, м.Київ, вул.Саксаганського,45), Головне територіальне управління юстиції в м.Києві (01001, м.Київ, пер.Музейний,2-Д) про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_4 , що належить на праві приватно власності ОСОБА_5 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: І.Ю. Миколаєць