Ухвала

02 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 139/12/19

провадження № 61-4986ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Вищеольчедаївське»

в особі голови Дмитрука Володимира Івановича про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та витребування її з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року зупинено апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1

до фермерського господарства «Вищеольчедаївське» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та витребування її з чужого незаконного володіння.

13 березня 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 20 лютого 2020 року і направити справу для продовження розгляду

до суду апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим,

що зупиняючи провадження у цій справі, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що правовідносини у справі № 145/2047/16-ц,

яка знаходиться на розгляді Великої Палати Верховного Суду, та правовідносини у цій справи № 139/12/19 є подібними.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

У відповідності до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому

пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи у касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції встановив, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа 145/2047/16-ц за позовом ОСОБА_2 до селянсько-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, правовідносини в якій є подібними до правовідносин сторін у цій справи.

Суд апеляційної інстанції встановив, що результат вирішення касаційної скарги у справі № 145/2047/16-ц має значення для вирішення питання про обґрунтованість позовних вимог у цій справі. Предметом спору у справі № 145/2047/16-ц та у цій справі є визнання договору оренди земельної ділянки недійсним з підстав не підписання договору орендодавцем.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що перебування справи № 145/2047/16-ц на розгляді Великої Палати Верховного Суду засвідчує наявність виключної правової проблеми і необхідність її вирішення з метою формування єдиної правозастосовчої практики щодо визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними, суд апеляційної інстанції обґрунтовано використав право на тимчасове зупинення провадження у справі.

Зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, не свідчать про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Вищеольчедаївське» в особі голови Дмитрука Володимира Івановича

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та витребування її з чужого незаконного володіння - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович