пр. № 4-с/759/51/20
ун. № 759/8263/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Грень О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2019р.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просить визнати рішення та дії приватного виконавця незаконними, та скасувати постанову по відкриття виконавчого провадження від 11.11.2019р. ВП № 60555948.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Святошинського районного суду м. києва у справі № 759/8263/15-ц від 12.11.2015р. задоволено вимоги позивача. Рішення набрало законної сили 12.03.2016., видано виконавчий лист від 06.12.2016р. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена приватним виконавцем 11.11.2019р. та отримана боржником 18.11.2019р. 02.06.2016р. ВР України прийнятий Закон України № 1404 -VIII ЗУ «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016р. Згідно ч. 1 ст. 12 вказаного закону виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років. Відповідно до п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вищевказаного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, тобто протягом трьох років. Тобто на момент відкриття виконавчого провадження 11.11.2019р., строк пред`явлення до виконання виконавчого документу пропущений, оскільки рішення суду набрало законної сили 12.03.2016р.

Заявник в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.

Представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином про розгляд скарги. Надав до суду відзив на скаргу в якій зазначив, що відповідно до змісту виконавчого документа, останній видано 06.12.2016р., рішення на підставі якого видано виконавчий лист набрало законної сили 12.03.2016р., а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 12.03.2019р. З метою виконання судового рішення, після зміни сторони стягувача ухвалою від 13.06.2018р. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення суду. Приватним виконавцем 25.07.2018р. було відкрито виконавче провадження № 56844860, про що винесено відповідну постанову. За результатами проведених виконавчих дій, приватним виконавцем 29.08.2019р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а у разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Отримавши виконавчий лист від приватного виконавця, ТОВ «ФК «Дніпрофінанстугруп» повторно звернулось до приватного виконавця з метою його виконання, було відкрито виконавче провадження № 60555948. А тому представник вважає, що пред`явлення виконавчого листа відбулось у строки передбачені законом.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 12.11.2015р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Експобанк» заборгованість за кредитним договором № 106/2008 USD у розмірі 41 153,48 доларів США та судовий збір 3 654,00 грн. /а.с.62-65/.

На підставі вказаного судового рішення видано 06.12.2016р. виконавчий лист № 759/8263/15-ц.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 13.06.2018р. замінено стягувача у виконавчому листі № 759/8263/15-ц виданого 06.12.2016р. з ПАТ «КБ «Експобанк» на правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»/а.с.120-121/.

20.11.2018р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню/а.с.140-142/.

ОСОБА_1 оскаржує постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. від 11.11.2019р. ВП № 60555948 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 759/8263/15-ц виданого 06.12.2016р/а.с.175/.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповіднодо ч. 5 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Судом встановлено, що 25.07.2018р. приватним виконавцем Кісельовим В.В. відкрито виконавче провадження ВП № 56844860 з примусового виконання виконавчого листа № 759/8263/15-ц від 06.122016р.

29.08.2019р. постановою ВП № 56844860 вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» - до приватного виконавця надійшла заява про повернення виконавчого документа.

Стягувач повторно пред`явив виконавчий лист № 759/8263/15-ц до виконання, та 11.11.2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Згідно норм ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документу до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом.

Строки пред`явлення виконавчого документу до виконання перериваються його пред`явленням до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Тобто, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного для після його повернення.

Суд, враховуючи матеріали справи, вимоги законодавства та те, що виконавчий лист вже пред`являвся стягувачем до виконання, та повертався стягувачу за його заявою , дійшов висновку, що строк стягувачем не пропущено, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження є правомірною, у зв`язку з чим суд вважає скаргу необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі ст. 260, 448, 450, 451ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2019р. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко