Постанова

Іменем України

08 квітня 2020 року

м. Київ

справа №487/865/18

провадження №61-35010св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року у складі судді Локтіонової О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України у Миколаївській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог, ухвали суду першої інстанції

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії управління МВС України у Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2018 року у відкритті провадження за вищезазначеним позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду

м. Миколаєва від 27 лютого 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону, а у наданий судом строк заявник не усунув недоліки апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що за відсутності правових підстав, суд апеляційної інстанції в порушення статей 356, 357 ЦПК України повернув позивачу апеляційну скаргу, у той час як заявником повністю дотримано вимоги статті 356 ЦПК України щодо форми та змісту апеляційної скарги.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

З матеріалів справи слідує, що ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 березня 2018 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. Підставою залишення апеляційної скарги без руху стала несплата судового збору та невідповідність скарги вимогам статті 356 ЦПК України. Дана ухвала була отримана ОСОБА_1 .

Форма і зміст апеляційної скарги має відповідати вимогам статті 356 ЦПК України.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).

Враховуючи те, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 отримав 22 березня 2018 року, 16 квітня 2018 року на адресу апеляційного суду Миколаївської області надійшло звернення ОСОБА_1 про неможливість усунення недоліків, оскільки ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху заявник вважав помилковою, недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду, не в жодній її частині не усунув, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги на підставі частини другої статті 357 ЦПК України.

Постановляючи 16 квітня 2018 року ухвалу про повернення апеляційної скарги, в порядку частини другої статті 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції діяв у межах процесуального закону.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник позбавлений доступу до правосуддя безпідставні, так як прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська