Справа № 583/3964/19
Номер провадження 22-з/816/52/20
УХВАЛА

09 квітня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Орлова І.В.,

суддів: Ткачук С.С., Хвостика С.Г.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним положення пункту пропозиції до укладення договору та кредитного договору в цілому,

в с т а н о в и в :

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 листопада 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору.

Визнано недійсними положення пункту 1 (б) Акцепту пропозиції на укладання Угоди про надання кредиту № 501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії (ділі Акцепт) від 13 лютого 2019 року щодо встановлення комісійної винагороди за обслуговування кредиту за період з п`ятого по сорок восьмий місяць його користування у розмірі 4,00% від суми кредиту.

У задоволенні позовних вимог про визнання недійсним у цілому Договору № 501111009 відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишено без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 листопада 2019 року в оскаржуваній частині без змін.

10 березня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яким заявниця просить стягнути з відповідача на її користь 5000 гривень витрат за надання їй правничої допомоги адвокатом Кудіним О.М. під час розгляду справи в апеляційному суді.

Питання щодо розподілу судових витрат в частині компенсації витрат на правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, апеляційним судом не вирішувалось.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді у розмірі 5000 гривень, ОСОБА_1 заявила у відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 67-69).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню стороною, яка хоче їх компенсувати. Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, наданню послуг правничого характеру адвокатом передує укладення з клієнтом відповідного договору, а оцінку і віднесення наданих адвокатом послуг до витрат на правничу допомогу суд здійснює на підставі Акту виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги.

На підтвердження отримання правничої допомоги від адвоката Кудіна О.М. заявниця додала договір про надання правничої допомоги від 23 лютого 2020 року (а.с. 88), Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30 січня 2020 року за договором про надання правничої допомоги (а.с. 89), ордер серії СМ № 58 від 23 лютого 2020 року без зазначення номеру та дати договору про надання правничої допомоги (а.с. 90) та квитанцію до прибуткового касового ордера № 58 від 30 лютого 2020 року на суму 5000 гривень (а.с. 91).

Проте, додані ОСОБА_1 до заяви про ухвалення додаткового рішення докази надання адвокатом правничої допомоги колегія суддів не приймає, оскільки Акт приймання-передачі виконаних робіт, який заявниця та адвокат підписали 30 січня 2020 року, складений до укладення договору про надання правничої допомоги, який сторони підписали 23 лютого 2020 року.

Відтак, описані в Акті від 30 січня 2020 року послуги адвоката, зокрема складання відзиву на апеляційну скаргу 29 січня 2020 року та інші послуги вчинялись адвокатом до укладення договору, яке відбулось 23 лютого 2020 року.

Зазначена обставина виключає компенсацію ОСОБА_1 заявлених нею витрат на правничу допомогу, оскільки доданими до заяви про ухвалення додаткового рішення доказами не підтверджується її надання адвокатом Кудіним О.М., який до 23 лютого 2020 року не мав повноважень надавати правничу допомогу заявниці, а після укладення відповідного договору Акт про виконані адвокатом послуги не складався.

Отже, суд відмовляє ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду. Дата складення ухвали - 09 квітня 2020 року.

Суддя-доповідач - І.В.Орлов

Судді: С.С.Ткачук

С.Г.Хвостик