справа №619/360/20
провадження №2/619/478/20
У Х В А Л А

07 квітня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря

судового засідання - Мєщан І.О.

розглянув у підготовчому засіданні в м. Дергачі

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення грошової компенсації замість відчуженої без згоди одного з подружжя частки у праві спільної сумісної власності на майно (частку у статутному капіталі господарського товариства),

встановив:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення грошової компенсації замість відчуженої без згоди одного з подружжя частки у праві спільної сумісної власності на майно (частку у статутному капіталі господарського товариства). Із матеріалів позовної заяви вбачається, що

19 липня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який було зареєстровано Дергачівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 19.07.1997 зроблено запис за № 58 (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 19.07.1997 додається).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Під час перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_2 вніс до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоплейс» (код за ) грошові кошти у розмірі 30 600 гривень 00 копійок, які є спільною сумісною власністю подружжя, внаслідок чого набув частку у статутному капіталі ТОВ «Біоплейс» у розмірі 51 %.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно з ч. 3 ст. 65 Сімейного кодексу України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

21.01.2020 позивач дізналася з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що ОСОБА_2 , всупереч ч. 1, ч. 3 ст. 65 Сімейного кодексу України, 09.09.2019 здійснив відчуження частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоплейс» у розмірі 51 % номінальною вартістю 30 600 гривень 00 копійок ОСОБА_3 .

У рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі № 1- 8/2012 за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України зазначено, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя».

Отже, позивач, яка не є учасником господарського товариства, має право на компенсацію половини майна подружжя, яким у цьому випадку, зокрема, є частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоплейс».

Частка у розмірі 50 % від відчуженої відповідачем без згоди позивача частки у статутному капіталі ТОВ «Біоплейс» у розмірі 30 600,00 гривень становить 15 300,00 гривень.

Тому позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість відчуженої без згоди ОСОБА_1 частки у праві спільної сумісної власності на майно - частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоплейс» (код за ) у розмірі 15 300 гривень 00 копійок.

З метою отримання доказів вчинення відповідачем правочину (правочинів) щодо відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «Біоплейс» без згоди позивача (факт вчинення яких є правовою підставою для задоволення вимог позивача про стягнення компенсації), представником позивача адвокатом Кулабуховим О. В. Харківському міському голові був зданий адвокатський запит № 21/01-2020 від 21.01.2020.

Відповіддю заступника директора Департаменту - начальника Управління Щербини Л. М. № 355/0/279-20 від 28.01.2020 у наданні матеріалів реєстраційної справи юридичної особи ТОВ «Біоплейс» відмовлено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати докази.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Керуючись ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Витребувати від Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7) оригінали (для огляду) і засвідчені належним чином копії матеріалів реєстраційної справи юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоплейс» (код за ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Кононихіна