Справа № 648/340/20
Провадження № 2/648/342/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

секретаря Данильченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білозерка Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17.02.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги. З червня 2017 року позивач проживає окремо від відповідача, фактичні шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, налагоджувати стосунки не збираються, а тому подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач не згодна на розірвання шлюбу та чинить перешкоди у розірванні шлюбу, що змусило позивача звернутися до суду. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, а також стягнути судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 03.02.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 28.02.2020 року у справі відкрито провадження, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, позивач надала відзив на позовну заяву, в якому не заперечувала щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу,проте заперечила щодо стягнення з неї понесених позивачем судових витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги, вважала що вказані витрати не підтверджені належними та допустимими доказами та просила відмовити у задоволенні вказаної вимоги позивача. Крім того, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі її представника.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем прийнято судом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.02.2015 року виконавчим комітетом Дар`ївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис №02. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Дар`ївської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає.

За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Питання щодо розподілу понесених сторонами судових витрат, які складаються із судового збору та витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд вирішує відповідно до ст.137 та ст.141 ЦПК України.

Згідно із ч.ч.2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), зазначив, що відшкодування судових витрат передбачає встановлення їх реальності, необхідності та розумності їх розміру.

У справі «Георгуліс та інші проти Греції» (Georgoulis and others v. Grece) Європейський суд з прав людини, пославшись на наведену вище справу «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), зазначив, що згідно з його практикою, відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, більше того, розумний характер їх розміру.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі 826/1216/16.

Судом встановлено, що позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження реального та фактичного понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру понесених позивачем судових витрат через необґрунтованість та недоведеність зазначеної вимоги, в зв`язку з чим суд, враховуючи категорію та складність вказаної цивільної справи, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, дійшов переконання про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача 6000 грн., які заявлені позивачем, як понесені ним витрати на отримання правничої допомоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110-112,113 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст.12, 13, 81,133, 137, 141, 259, 264-265ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано 17.02.2015 року виконавчим комітетом Дар`ївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис №02.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили, після закінчення строку апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Строк, визначений ст. 354 ЦПК України для подання апеляційної скарги, продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби, (COVID-19), відповідно до пункту 3 Розділу XII прикінцевих положень ЦПК України (в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 року).

Суддя Рибас А.В.