465/2062/20
2-з/465/53/20
У Х В А Л А

Іменем України

09.04.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Іванику Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Каменцевої Марії Олегівни про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Франківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Каменцевої Марії Олегівни про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності.

Окрім того, позивачка ОСОБА_1 06.04.2020 року подала до суду заяву про забезпечення позову по вказаній справі, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони державному нотаріусу П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Каменцевій Марії Олегівні вчиняти дії щодо видачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 свідоцтва на право власності на спадщину у спадковій справі № 685/2019, заведеної 12 листопада 2019 року на майно ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 та набрання ним законної сили. В обгрунтування заяви посилається на те, що цивільний чоловік позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (актовий запис в Книзі реєстрації смертей № 1061) Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входять: 2 квартири ( АДРЕСА_1 ); житловий будинок в с. Вільшаниця Білогірського р-ну Хмельницької обл.; гараж у кооперативі «Автолюбитель-8»; гараж у гаражному кооперативі «Космос» та транспортний засіб - автомобіль марки SKODA модель SUPERB COMBI, 1.8,2012 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна - 1798 см.куб, тим - легковий універсал-В, номер кузова № НОМЕР_2 .

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58275124 від 12.11.2019р. державним нотаріусом П`ятої львівської державної нотаріальної контори Каменцевою М.О. проведено реєстрацію спадкової справи на підставі заяви ОСОБА_1 як законного представника своєї малолітньої дочки ОСОБА_5 , 2014р.н. Спадковій справі, заведеній 12 листопада 2019 року на майно ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Каменцевою М.О. присвоєно № 685/2019.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю з 2012 року й до дня його смерті, і за час спільного проживання було придбано нерухоме і рухоме майно, яке позивачка вважає об`єктом спільної сумісної власності, вона звернулась до Франківського районного суду м Львова із позовними вимогами, а саме: встановити факти, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з квітня 2012 року ідо 02.11.2019 року постійно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_2 , мали спільнийпобут, бюджет, взаємні права та обов`язки; визнати квартиру АДРЕСА_3 та автомобіль марки SKODA модель SUPERB COMBI, 1.8,2012 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна - 1798 см. куб, тим - легковий універсалів, номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 - спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 та 1/2 частку автомобіля марки SKODA модель SUPERB COMBI, 1.8,2012 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна- 1798 см. куб, тим - легковий універсал-В, номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Разом з тим, зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, встановленням заборони вчиняти певні дії.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про забезпечення позову та враховуючи вищезазначене, оскільки позивачка не обґрунтувала підстави для забезпечення позову, не надала суду переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів призведене до неможливості забезпечитити ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась, не навела реальних підстав того, що нотаріус має намір видати свідоцтво про право на спадщину, а також те, що зі змісту ст.67 Закону України "Про нотаріат" вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається тільки після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, заведеній 12 листопада 2019 року на майно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Каменцевої Марії Олегівни про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дзеньдзюра С.М.