Дата документу 02.04.2020
Справа № 334/8440/19
Провадження № 2/334/1743/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Манюхіні О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання спільної дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Крім того, відповідач не виконує обов`язки по піклуванню та утриманню своєї неповнолітніх дітей. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує. В зв`язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала клопотання, щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав клопотання, щодо слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 квітня 2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 118 від 12.04.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

В шлюбі мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 06.11.2014 року серії НОМЕР_2 . Дитина проживає разом з позивачем та перебувають на її утриманні.

На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вони не бажають зберегти шлюб на розірванні шлюбу наполягають.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач не виконує обов`язки по піклуванню та утриманню своїх неповнолітніх дітей у повному обсязі. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору за вимогою про розірвання шлюбу.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 768,40 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 квітня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 118 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 11.12.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь держави - судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2020 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.