Номер провадження 2-з/495/36/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., перевіривши заяву Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про забезпечення позову по цивільній справі № 495/10980/17 за позовом Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду перебуває цивільна справа № 495/10980/17 за позовом Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

10.04.2020 року Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою Одеської області подано заяву про забезпечення позову по вказаній цивільній справі, згідно якої виконуючий обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Ариванюк В. просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0172) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіривши заяву Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про забезпечення позову по цивільній справі № 495/10980/17, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Одночасно суд зазначає, що статтею 153 ЦПК України, якою регламентовано розгляд заяви про забезпечення позову, в частині 9 ЦПК України, передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, суд в першу чергу розглядає питання відповідності поданої заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також суд зазначає, що статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, заявник не надав жодного належного доказу необхідності забезпечення позову та не зазначив пропозицію щодо зустрічного забезпечення (п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову (ч.4 ст. 154 ЦПК України).

Статтею 154 ЦПК України передбачено право та обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення під час розгляду заяви про забезпечення позову, тобто відповідно до вимог ст.151 ЦПК України позивач повинен внести пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а суд відповідно до положень ст.154 ЦПК України буде вирішувати обов`язковість його застосування.

Крім того, заявником не наведено інших відомостей, потрібних для забезпечення позову та обґрунтування взагалі основані на припущеннях, що не відповідає нормам діючого законодавства.

Частиною 9 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову заявнику - Білгород-Дністровської місцевої прокуратурі Одеської області.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне повернути Білгород-Дністровській місцевій прокуратурі Одеської області сплачений судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», статтями 149, 150, 151, 153-154, 258-260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про забезпечення позову по цивільній справі № 495/10980/17 за позовом Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку - повернути Білгород-Дністровській місцевій прокуратурі Одеської області.

Повернути Білгород-Дністровській місцевій прокуратурі Одеської області (код 03528552) сплачений судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову, згідно квитанції № 403 від 06.04.2020 рокув розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Білгород- Дністровському районі Одеської області (, місцезнаходження: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Першотравнева,76) повернути Білгород-Дністровській місцевій прокуратурі Одеської області (код 03528552) сплачений судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову, згідно квитанції № 403 від 06.04.2020 рокув розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя В.В. Мишко