Справа № 0907/2-153/2011
Провадження № 22-ц/4808/533/20
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Копаниці С.М. про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі №0907/2-153/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про заміну сторони у виконавчому провадженні, постановлену суддею Антоняком Т.М. 19 лютого 2020 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подана заява про заміну стягувача ПАТ «ОТП Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №0907/2-153/2011. В обґрунтування заяви зазначені обставини про те, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2001 року, зміненим в частині розміру пені рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2011 року , у цій справі стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № ML-0АК/276/2007 від 28.12.2007р. в розмірі 164 808,59 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 09.06.2010 року 1 303 751,31 грн. та 6 000 гривень пені. З метою примусового виконання рішення 02 листопада 2011 року видано виконавчі листи. Станом на 19.07.2019 року на підставі даних виконавчих листів Івано-Франківським МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області відкриті виконавчі провадження щодо боржників ОСОБА_1 . ТА ОСОБА_2 31.01.2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступник стягувача ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ «ОТП Банк»), та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу. Згідно додатку №1 до договору факторингу, право грошової вимоги за кредитним договором № ML-0АК/276/2007 від 28.12.2007, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гатарнія» (а.с.1-2, том 2).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2020 року заяву задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні, з виконання виконавчих листів у справі №0907/2-153/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виданих Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 02.11.2011 року, з примусового виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2011 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.09.2011 року, а саме: стягувача - з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.48-51, том 2).

Не погодившись з ухвалою суду від 19.02.2020 року про заміну сторони, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Договір, укладений 31.01.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та додаток №1 до нього не можуть свідчити про набуття прав кредитора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» за кредитним договором, укладеним із апелянтом.

Апелянт наголошує, що в матеріалах справи відсутній договір між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо заміни кредитора.

Зазначив, що на підтвердження переходу права вимоги заявником долучено витяг з додатку №1 до договору факторингу від 31.01.2018 року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», згідно якого передано право вимоги за договором № ML-0АК/276/20070028.12 UA на суму 1 207 825 грн. Однак у нього відсутні будь-які боргові зобов`язання за таким договором, тобто він є відмінним від укладеного з ним та сума боргу є відмінною, ніж зазначена в судових рішеннях. Так, згідно рішення суду сума боргу складає 1 401 937 грн. З цих підставу просить ухвалу суду скасувати та в задоволенні заяви про заміну правонаступником відмовити (а.с.54, том 2).

Представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подано відзив на апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою. Відступлення права вимоги до ОСОБА_1 товариством було підтверджене в договорі факторингу від 31.01.2018 року. Окрім того, до суду за період розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не надійшло жодних заперечень щодо вказаного факту від залученого до участі у справі учасника провадження ПАТ «ОТП Банк». Витяг з додатку до договору №1 факторингу від 31.01.2018 року, який було надано до суду на підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 , містить відомості саме про кредитний договір № ML-0АК/276/2007 від 28.12.2007. Додані у витязі до номеру договору символи DD28.12 UA є службовою (внутрішньою) інформацією про даний кредитний договір і призначені виключно для сторін договору факторингу від 31.01.2018 року. Щодо суми боргу, то станом на 31.01.2018 року розмір невиконаного грошового зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», за даними останнього, зменшився порівняно із сумою боргу, стягнутою судовим рішенням, і становив саме 1 287 815,94 грн, враховуючи наявність відкритих виконавчих проваджень стосовно боржників та відповідних стягнень в їх межах. Просить залишити ухвалу суду без змін, а скаргу без задоволення.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання сторони не з`явилися. Судом виконаний обов`язок щодо їх повідомлення про день, місце та час розгляду справи у спосіб направлення рекомендованої поштової кореспонденції за місцем їх проживання (реєстрації) та місцезнаходження.

Від апелянта ОСОБА_1 та його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Аналогічна заява надійшла від представника ТОВ «Фк «Довіра та Гарантія».

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в солідарному порядку заборгованість в сумі 164808,59 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 09.06.2010 року становить 1303751 гривень 31 коп. та 98186 гривень 54 коп. пені за Кредитним договором №ML-0АК/276/2007 від 28.12.2007 року. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в солідарному порядку 30 грн. по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 1700 грн. витрат по оплаті судового збору (а.с. 178, 179-181, том 1).

Відповідно до рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.09.2011 року, рішення Івано-Франківського міського суду від 01 червня 2011 року в частині стягнення 98176,54 гривень пені змінено. Вирішено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 6000 гривень пені, а в решті рішення залишено без змін (а.с. 233-234, 235-238, том 1).

На виконання рішення видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в солідарному порядку заборгованості в сумі 164 808,59 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 09.06.2010 року становить 1 303 751 гривень 31 копійок та 6000 гривень 00 копійок пені за кредитним договором № ML-0АК/276/2007 від 28.12.2007 року (а.с.15-16, 17-18, том 2).

Із долученої заявником інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на підставі даних виконавчих листів в Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області відкриті виконавчі провадження № 31082840 та № 31083267 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 19, 20, том 2).

Із матеріалів справи також встановлено, що 14.06.2012 року стягувачем у виконавчих провадженнях Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» Івано-Франківському міському суду подані дві заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні відповідно до обох солідарних боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у яких банк, посилаючись на договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 грудня 2010 року, просив суд замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (а.с.243-257, том 1, 260-274, том 1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2012 року, яка в апеляційному порядку не оскаржувалася і набрала законної сили, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні № 31083267 з виконання виконавчого листа, виданого 02.11.2011 року Івано-Франківським міським судом у справі № 2-153/2011 по стягненню заборгованості солідарно з ОСОБА_2 за кредитним договором № ML-0АК/276/2007 від 28.12.2007 року в розмірі 164 808,59 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 09.06.2010 року становить 1 303 751 гривень 31 копійок та 6000 гривень 00 копійок пені (а.с.258, том 1).

Аналогічно ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2012 року, яка в апеляційному порядку не оскаржувалася і набрала законної сили, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні № 31082040 з виконання виконавчого листа, виданого 02.11.2011 року Івано-Франківським міським судом у справі № 2-153/2011 по стягненню заборгованості солідарно з ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-0АК/276/2007 від 28.12.2007 року в розмірі 164 808,59 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 09.06.2010 року становить 1 303 751 гривень 31 копійок та 6000 гривень 00 копійок пені (а.с.275, том 1).

Згідно договору факторингу від 31.01.2018 року, ТзОВ "ОТП Факторинг Україна", як клієнт, передав (відступив) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», який виступив фактором, право грошової вимоги, а ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (фактор) прийняв право грошової вимоги та стає кредитором за кредитними договорами.

При цьому договори відступлення прав вимоги тлумачаться як договори між ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" (клієнтом) та АТ «ОТП Банк», за якими АТ «ОТП Банк» відступив, передав, продав на користь клієнта права вимоги, зазначені у Додатку 5 до цього договору.

Факт виконання умов цього договору посвідчується актом № 1 приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу від 31 січня 2018 року (а.с. 3-4, 5 том 2).

Згідно із витягом з Додатку №1 до договору факторингу, право грошової вимоги за кредитним договором №ML-0АК/276/2007 від 28.12.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ "ОТП Банк", перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія". Загальна сума основного боргу та процентів становить 1 287 815,94 грн (а.с. 6, т. 2).

Задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з положень ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», встановивши, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором факторингу за своєю правовою природою є правонаступництвом, відповідно правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, дійшов висновку про необхідність заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні у справі Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Порядок заміни сторони виконавчого провадження визначено статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно частини першої статті 55 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Правонаступництвом у виконавчому проваджені є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника, і такий кредитор у силу ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» має право звернутися про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок договору: купівлі-продажу чи міни (частина тертя статті 656 ЦК України; дарування (частина друга статті 718 ЦК України; факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив..

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Аналогічна позиція міститься і у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190), у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

З наведеного слідує, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Судом першої інстанції помилково встановлено, що заявником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуто право грошової вимоги за кредитним договором №ML-0АК/276/2007 від 28.12.2007 від Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на підставі договору факторингу від 31.01.2018 року та додатку до договору факторингу від 31.01.2018 р.

Як встановлено із матеріалів справи, первинно кредитні правовідносини з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виникли із кредитного договору №ML-0АК/276/2007 від 28 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», яким подавався позов по справі 13.01.2009 року, правонаступником якого у зв`язку зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи відповідно до законодавства України у ході розгляду справи явилось Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», на користь якого ухвалено рішення суду про стягнення.

Проте, на підставі ухвал суду від 22 червня 2012 року про заміну стягувача у виконавчому провадженні, які набрали законної сили, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» втратило статус стягувача, відповідно і право на реалізацію будь-яких процесуальних прав та обов`язків стягувача у цій справі.

Аналізуючи зміст положень статті 442 ЦПК України, слід дійти висновку, що суд зобов`язаний визначити сторону виконавчого провадження, яка вибуває, і її замінити.

Таким чином, не може бути замінена правонаступником та особа, зокрема і юридична, яка уже не є стороною виконавчого провадження, оскільки із втратою статусу сторони виконавчого провадження втрачається право на реалізацію процесуальних прав та обов`язків такої сторони.

Таким чином, у суду не було підстав для задоволення заяви про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», оскільки Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» втратило статус стягувача на підставі ухвал суду від 22 червня 2012 року, а такий статус набула інша юридична особа - ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" .

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки висновки суду першої інстанції суперечать обставинам справи.

В той же час, постанова про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження не буде перешкодою для звернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні - ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Копаниці С.М. про заміну у виконавчому провадженні у цивільній справі №0907/2-153/2011 сторони стягувача Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський

Повний текст постанови складено 08 квітня 2020 року.