Ухвала

10 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 522/16243/17

провадження № 61-5336ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду від 08 листопада 2018 року позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : франшизу за страховим полісом у розмірі 1 000 грн, вартість послуг евакуатора у сумі 700 грн, відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн та витрати зі сплати судового збору 805,35 грн. В іншій частині позову відмовлено.

29 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та просив вирішити питання, щодо розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

23 березня 2020 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Шевчук Г. М.подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у цивільній справі № 522/16243/17.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який

стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України (тут і далі по тексту в редакції Кодексу на момент подання касаційної скарги) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої

статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Виходячи із системного аналізу правового висновку, сформульованого у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі № 755/10786/16-ц,

при визначенні судових рішень, які підлягають касаційному оскарженню за пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, визначальним є не те, яке судове рішення ухвалив суд апеляційної інстанції, а те, чи підлягає касаційному оскарженню ухвала суду першої інстанції, яка була предметом апеляційного перегляду.

У справі № 522/16243/17 апеляційний суд переглядав ухвалу суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення, можливість апеляційного оскарження якої передбачена пунктом 20 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однак пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачена можливість касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення (пункт 20 частини першої

статті 353 ЦПК України), а отже і постанови апеляційного суду, ухваленої за результатами її апеляційного перегляду.

Помилкове зазначення у резолютивній частині постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року про можливість її оскарження в касаційному порядку, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 3, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у цивільній справі № 522/16243/17.

Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта