справа № 489/3318/19 провадження №2/489/334/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») та ОСОБА_2 орги про відшкодування матеріальних збитків

встановив:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, після уточнення якого остаточно просив стягнути з відповідачів ПрАТ «СК «Провідна» 38764,67 грн. в рахунок страхового відшкодування та ОСОБА_2 30280,81 грн. матеріальних збитків.

Як на підставу позовних вимог вказав, що 07.09.2018 о 19:15 год. в м.Миколаєві в районні перехрестя вулиць Троїцької та Новозаводської, водій ОСОБА_2 огли керував автомобілем ВАЗ 2106, держаний номер НОМЕР_1 . Виконуючи маневр повороту ліворуч ОСОБА_2 не надав переваги в русі автомобілю Fiat Ducfto, державний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, коли він рухався в зустрічному напрямку та допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.11.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля Fiat Ducfto 2.8, державний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 336801,02 грн., тоді як ринкова його вартість 128280,80 грн. Так як вартість відновлювального ремонту перевищувала ринкову вартість автомобіля, через що відновлювати пошкоджений транспортний засіб вважається недоцільним, завданий матеріальний збиток приймається рівним ринковій вартості транспортного засобу на момент ДТП та складає 128280,81 грн., з яких йому відшкодовано лише частину 59235,33 грн.

Так як автомобіль винуватця ДТП був застрахований на підставі полісу № АМ/3151797 в ПрАТ «СК «Провідна», згідно якого страховий ліміт становить 100000,00 грн., а розмір франшизи 2000,00 грн., відповідно вказана страхова компанія повинна здійснити страхову виплату в розмірі 38764,67 грн. (100000,00 - 59235,33 - 2000,00), а з відповідача ОСОБА_2 має бути стягнуто 30280,81 грн. (28280,81 + 2000,00 грн.). Також з відповідачів мають бути стягнуті судові витрати - 1536,40 грн. судового збору та 2000,00 грн. вартості послуг оцінювача.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» надав до суду відзив на позовну заяву якій в задоволенні вимог до страхової компанії просив відмовити. Вказав, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3151797 від 10.05.2018. 10.09.2018 до ПрАТ «СК «Провідна» звернувся страхувальник із повідомленням про ДТП, в зв`язку з чим страховиком було зареєстровано страхову справу № . 20.05.2019 до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою звернувся позивач про виплату страхового відшкодування, в якій вказав що вже отримав страхове відшкодування у розмірі 59235,33 грн. Отже, так як позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування до Акціонерного товариства «Просто-Страхування» (далі - АТ «Просто-Страхування»), тому врегулювання заявленого позивачем випадку проводиться згідно Положення про пряме врегулювання збитків, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 10.03.2016 № 367/2016. Таким чином АТ «Просто-Страхування», яке уклало з позивачем поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, взяло на себе виконання обов`язків страховика винуватця події. При прямому врегулюванні потерпілому відшкодовується тільки шкода, завдана майну. АТ «Просто-Страхування» в порядку системи прямого врегулювання збитків виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 59235,33 грн., що останній підтвердив в тексті позовної заяви, тому даний факт не підлягає додатковому доказуванню.

Відповідно до наданих АТ «Просто-Страхування» документів виплата страхового відшкодування позивачу проведена на підставі звіту № 205/12-18 від 31.01.2019, складаного ФОП ОСОБА_3 , та звіту № 131300-зал. від 19.02.2019, складеного ФОП ОСОБА_4 . Згідно Звіту № 205/12-18 від 31.01.2019, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Fiat Ducfto 2.8, державний номер НОМЕР_2 , перевищує його ринкову вартість до ДТП, яка становить 128280,81 грн. Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування має розраховуватися як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Отже сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті потерпілій особі в зв`язку із пошкодженням транспортного засобу склала 59235,33 грн., яка і була сплачена АТ «Просто-Страхування» позивачу. В свою чергу, ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до Положення про пряме врегулювання збитків здійснило компенсацію виплаченого страхового відшкодування за заявленим страховим випадком у розмірі 59235,33 грн. (128280 - 67045,48 - 2000,00) до МТСБУ, що підтверджується платіжним дорученням № 0049124 від 07.11.2018. Таким чином, ПрАТ «СК «Провідна» виконало свої обов`язки за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3151797 перед страхувальником, позивачем, АТ «Просто-Страхування» та МТСБУ належним чином та в повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання, призначене на 02.04.2020 на 08:30 год., сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У поданій до суду письмовій заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався та причин неявки в судове засідання не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказі.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 07.09.2018 о 19:15 год. в м.Миколаєві в районні перехрестя вулиць Троїцької та Новозаводської, водій ОСОБА_2 огли керував автомобілем ВАЗ 2106, держаний номер НОМЕР_1 . Виконуючи маневр повороту ліворуч ОСОБА_2 не надав переваги в русі автомобілю Fiat Ducfto, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який рухався в зустрічному напрямку, та допустив з автомобілем позивача зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.11.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до Звіту № 205/12-18 від 31.01.2019 вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Fiat Ducfto 2.8, державний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталася 07.12.2018, складає 128280,81 грн.

Із звіту вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 336801,02 грн., що перевищує його ринкову вартість на момент ДТП 128280,81 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3151797 від 10.05.2018.

Цивільна відповідальності позивача, як власника транспортного засобу Fiat Ducfto 2.8, державний номер НОМЕР_2 , застрахована в АТ «Просто-Страхування» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4271013 від 15.08.2018.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву та підтверджується наявними у справі доказами, ОСОБА_2 із повідомленням про ДТП звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» 10.09.2018, в зв`язку з чим була зареєстрована страхова справа № НОМЕР_3 .

20.05.2019 до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся позивач ОСОБА_1 .

Із наданої ПрАТ «СК «Провідна» відповіді позивачу вбачається, що так як ОСОБА_1 подав заяву про виплату страхового відшкодування до своєї страхової компанії - АТ «Просто-Страхування», тому врегулювання заявленого ним випадку проводилося згідно із Положенням про пряме вирулювання збитків.

Також із вказаної відповіді слідує, що відповідно до укладеного між АТ «Просто-Страхування» та позивачем полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, АТ «Просто-Страхування» поклало на себе виконання обов`язків страховика винуватця події в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Тому АТ «Просто-Страхування» виплатило позивачу 59235,33 грн. в рахунок страхового відшкодування, а ПрАТ «СК «Провідна» в свою чергу здійснила виплату страхового відшкодування АТ «Просто-Страхування».

Страхове відшкодування в розмірі 59235,33 грн. було визначено АТ «Просто-Страхування» як різницю між вартістю транспортного засобу позивача до (128280,81 грн.) та після ДТП (67045,48 грн., яка встановлена на підставі звіту № 131300-зал. від 19.02.2019).

Факт отримання позивачем ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 59235,33 грн. підтверджується наданою позивачем випискою ПриватБанку по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_4 , згідно якої 12.03.2019 він отримав від АТ «Просто-Страхування» вказану грошову суму.

Отже, факт отримання позивачем страхового відшкодування в сумі 59235,33 грн. сторонами не оспорює, а тому додатковому доказуванню не підлягає.

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено з наявних у справі доказів, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача перевищує його ринкову вартість. У зв`язку із цим, страхове відшкодування дорівнює ринковій вартості транспортного засобу позивача , яка згідно звіту оцінювача № 205/12-18 від 31.01.2019 складає 128280,81 грн.

Вартість транспортного засобу позивача після ДТП (вартість придатних залишків після ДТП) згідно звіту № 205/12-18 від 31.01.2019 складає 67045,48 грн.

Так як відповідно до статті 30 Закону № 1961-IV виплаті підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, позивачу його страховиком в порядку прямого врегулювання збитків було виплачено з урахуванням франшизи 59235,33 грн. (128280,81 - 67045,48 - 2000,00)

Таким чином, позовні вимоги в частині вимог до ПрАТ «СК «Провідна» є безпідставними, так як страхова компанія повністю виконала взяті на себе зобов`язання.

При вирішенні позовних вимог до іншого відповідача ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Статтею 1188 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки кожному з їх володільців за рахунок іншого із них.

Відповідно до цієї статті шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цей принцип диспозитивності у цивільному судочинстві реалізується шляхом вільного використання та розпорядження такими процесуальними правами, які, зокрема впливають на виникнення, рух, розвиток і закінчення судового розгляду (право на звернення з позовом, право на зміну предмета або підстав позову), випливають з участі у розгляді справи, забезпечують сторонам належний судовий захист.

Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи заподіяння матеріальної шкоди позивачу є наслідком вини відповідача ОСОБА_5 , який допустив порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП.

За таких обставин та враховуючи вимоги процесуального законну щодо меж судового розгляду, а також розмір заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_5 , з якого позивач просив стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди лише 30280,81 грн., до складу якої входять 2000,00 грн. франшизи, суд приходить до висновку про обґрунтованість таких вимог та їх задоволення в розмірі визначеному позивачем.

Позивач просив стягнути з відповідачів всі понесені судові витрати, зокрема 2000,00 грн. вартості послуг експерта-оцінювача, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 06 від 31.01.2019 та актом № 25 приймання-передачі виконаних робіт від 31.01.2019, та 1536,40 грн. судового збору (матеріалами справи підтверджується сплата судового збору в розмірі 768,40 грн. - заява на переказ готівки № 78 від 18.06.2019).

Відповідно до статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам (43,85%) з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 375,36 грн., а також 877,00 грн. витрат понесених на оплату послуг експерта-оцінювача, так як такі витрати позивачем віднесені ним до судових витрат, які він просив стягнути з обох відповідачів без визначення розміру стягнення з конкретного відповідача.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_2 орли про відшкодування матеріальних збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 орли на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою 30280,81 грн., а також 375,36 грн. судового збору та 877,00 грн., витрат понесених на оплату послуг експерта-оцінювача.

В частині вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» , місцезнаходження: м.Київ, пр. Повітрофлотський, 25;

ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 10.04.2020.

Суддя І.В.Коваленко