СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1970/19

пр. № 2/759/1190/20

18 листопада 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.;

при секретарі Істоміній О.Г.;

за участю представника позивачки ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Кредит Агріколь Банк», 3-тя особа Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням доповнень до позовних вимог від 24.06.2019р., просить визнати недійсним кредитний договір від 13.11.2013р., укладений між нею та відповідачем, а також договір іпотеки, укладений на забезпечення даного кредитного договору.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.11.2013року між нею та ПАТ «Кредит Агріколь Банк» був укладений Кредитний договір №287/07-Ф-Р, відповідно до умов якого відповідач надав позивачці кредит в сумі 671 143, 15 (шістсот сімдесят одна тисяча сто сорок три) гривні 15 коп. на погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором №287/07-Ф від 29 листопада 2007р. із строком користування з 13.11.2013р. до 26.11.2027р.

13.11.2013 року між нею та ПАТ «Кредит Агріколь Банк» для забезпечення вимог, що виникають з Кредитного договору, було укладено договір іпотеки, відповідно до якого для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором вона передала в іпотеку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачка вважає, що під час укладення договору відповідач ввів її в оману, оскільки умови кредитного договору не відповідають графіку погашення заборгованості, п. 1.4.1 договору передбачає процентну ставку у розмірі 9% річних, а процентної ставки у розмірі 21,67% річних умови договору не передбачають. Крім того, в порушення Постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007р. № 168 оспорюваний кредитний договір не містить детального розпису сукупної вартості кредиту.

Враховуючи, що договір іпотеки від 13.11.2013р. було укладено на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 287/07-Ф-Р від 13.11.2013р., визнання недійсним кредитного договору тягне за собою визнання недійсним договору іпотеки.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2019 року позовну заяву направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва (а.с.20)

10.04.2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва прийнято у провадження цивільну справу (а.с.25).

6.08.2019р. від відповідача надійшов відзив, згідно якого він проти позову заперечує, посилаючись на те, що 29.11.2007р. між ОСОБА_2 та АТ «Індекс-Банк» (правонаступником якого у зв`язку зі зміною назви є АТ «Креді Агріколь Банк) було укладено кредитний договір № 287/07-Ф, згідно п. 1.1. якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 114 000 доларів США під 10% річних строком до 26.11.2027р. Кредит бут наданий під заставу майнових право на квартиру АДРЕСА_2 . У зв`язку з виникненням простроченої заборгованості за вказаним кредитом ОСОБА_2 звернулась до банку з проханням щодо проведення реструктуризації заборгованості, а саме встановлення щомісячного платежу на рівні 4000грн. протягом 12 місяців, а по суті, переведення кредитної заборгованості з долару США у гривню. Враховуючи, що ОСОБА_2 є колишнім співробітником банку, з нею було погоджено реструктуризацію її кредиту шляхом переведення кредитної заборгованості у гривню та встановлення пільгової відсоткової ставки за кредитом у розмірі 9% річних до 12.05.2014р., в подальшому (тобто з 13.05.2014р.) - 21,67% річних. Саме такі умови зафіксовані в п. 1.4 кредитного договору № 287/07-Ф-Р від 13.11.2013р. Оскільки в даному випадку умови реструктуризації є індивідуальними, у п.4 Кредитного договору 287/07-Ф-Р від 13.11.2013 р. було допущено технічну помилку щодо відсутності зазначення процентів згідно п.1.4.2 (оскільки зазвичай проценти встановлюються вєдиному розмірі п.1.4.1) Крім того, п.2.4. не встановлює розмір процентів, а встановлює порядок нарахування та сплати процентів. Таким чином, даний правочин є вільним волевиявленням позивачки і відповідає її внутрішній волі, що підтверджує його дійсність. Графіком погашення заборгованості за кредитним договором, визначеним у Додатку № 1 до Кредитного договору, сума процентів розрахована виходячи із вказаних умов Договору та підписана ОСОБА_2 . У Додатку № 2 у розділі «Умови кредитування» встановлено процентну ставку по кредиту «13.11.2013р. до 12.05.2014р. включно - за ставкою 9%, з 13.05.2014р. - за ставкою 21,67%. У Додатку № 2 міститься також повний детальний розпис сукупної вартості кредиту, при чому реальна процентна ставка розрахована відповідно до вимог Постанови Правління НБУ 168 від 10.05.2007р. за спеціальною формулою, де вона повинна дорівнювати процентній ставці за користування кредитом. Додаток № 2 погоджений і підписаний позивачкою, тому в неї відсутні будь які підстави посилатися на його недійсність. Таким чином вимоги Постанови НБУ від 10.05.2007р. № 168 виконані відповідачем у повному обсязі, зміст правочину відповідає вимогам законодавства, що є умовою дійсності правочину відповідно до ст. 203 ЦК України. Позивач з моменту підписання кредитного договору до пред`явлення вказаних позовних вимог не зверталася письмово до відповідача стосовно незгоди з процентною ставкою. З травня 2014 року по червень 2015року позивачем здійснювалося погашення кредитної заборгованості відповідно до встановлених умов ( тобто сплачувались проценти за ставкою 21,67%). Отже правочин був спрямований на настання реальних правових наслідків і підстав для визнання його недійсним немає.

Крім того, зазначив, що внаслідок дійсності кредитного договору №287/07-Ф-Р від 13.11.2013р. відсутні підстави для визнання недійсним договору іпотеки (а.с. 95-136).

08.08.2019р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (а.с.145)

09.09.2019 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями справу передано судді Т.В.Кириленко (а.с.158)

13.09.2019 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва прийнято у своє провадження цивільну справу та призначено до розгляду (а.с. 159).

18.10.2019 р. до суду надійшла відповідь позивачки на відзив відповідача, згідно якої вона заперечує проти доводів відповідача, посилаючись на те, що в даному судовому спорі вбачається прямий умисел відповідача на введення позивача в оману, оскільки згідно п. 2.4. оспорюваного договору процентна ставка становить 9% (а.с.165)

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутність її представника.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 13.11.2013 року між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 287/07-Ф-Р, згідно якого Позичальнику було надано кредит в сумі 671 143, 15 (шістсот сімдесят одна тисяча сто сорок три) гривні 15 коп. на погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором №287/07-Ф від 29 листопада 2007р., із строком користування з 13.11.2013р. до 26.11.2027 р.

Також 13.11.2013 року між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ОСОБА_2 для забезпечення вимог, що виникають з Кредитного договору, було укладено договір іпотеки, відповідно до якого позивач передала належну їй двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_3 .

Частинами першою, третьою та четвертою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Пунктом 1.4 Кредитного договору, укладеного між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ОСОБА_2 , встановлено розмір процентів за користування кредитом:

«1.4. За користування кредитом Позичальник сплачує щомісячно процентну винагороду за користування кредитом (далі - проценти), а саме:

1.4.1.За період з 13.11.2013 року до 12.05.2014 р. включно - за ставкою 9 % (дев`ять) процентів річних;

1.4.2.Починаючи з 13.05.2014 року - за ставкою 21,67 % (двадцять одна ціла і шістдесят сім сотих) процентів річних.»

У розділі «Реквізити та підписи сторін» повторно зазначено та підписано ОСОБА_2 умови кредитування та процентну ставку, а саме: «13.11.2013 року до 12.05.2014 р. включно ставкою 9 %, з 13.05.2014 року - за ставкою 21,67 %».

Графіком погашення заборгованості за кредитним договором, визначеним у Додатку № 1 до Кредитного договору, сума процентів розрахована виходячи із вказаних умов Договору та підписана ОСОБА_2 . З даного графіку вбачається, що розмір процентів з листопада 2013р. нарахований, виходячи з 9% річних, тоді як з 13.05.2014р. - виходячи з 21,67% річних (а.с. 113 зв.).

Отже, зміст оспорюваного договору містить положення про предмет, порядок та умови надання позики, порядок повернення позики та строк дії договору, розпис сукупної вартості позики, порядок та умови укладання і припинення договору, відповідальність за невиконання взятих зобов`язань, графік сплати платежів.

Таким чином, умови спірного договору містять повну інформацію щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту, щомісячних платежів по тілу кредиту та відсоткам.

Як вбачається зі змісту оспорюваного договору підпис позивачки свідчить про те, що остання ознайомлений з усіма його умовами, правами та обов`язками сторін, іншою інформацією, надання якої передбачено чинним законодавством України, у тому числі, як така, що раніше мала зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором від 29 листопада 2007 року та як наслідок, свідомо обрала запропоновану схему кредитування.

Отже, позивачка, підписавши оспорюваний кредитний договір, погодилась з усіма його умовами, вважаючи їх зрозумілими для подальшого виконання. Тобто, підписанням спірного кредитного договору позичальник підтвердив свою здатність виконувати умови договору, свої права та обов`язки, і погоджується з ними.

Згідно наявних у справі матеріалів, позичальник протягом 2014-2015р.р. здійснювала часткове повернення кредиту та сплату відсотків за його користування на виконання умов спірного Кредитного договору (а.с. 228-230), що свідчить також про те, що остання була обізнана про сукупну вартість кредиту, в тому числі щомісячні платежі по тілу кредиту та відсоткам (як до 12.05.2013р., так і після 12.05.2013р.), а тому взяті зобов`язання їй були зрозумілі.

Таким чином, наявність підписаного обома сторонами кредитного договору свідчить про те, що обидва його учасники бажали укласти договір та розуміли його, таке укладення відповідало внутрішній волі сторін, жодна з них не була примушена до укладення такого договору, а відтак, волевиявлення позивачки було вільним і відповідало її внутрішній волі.

Зважаючи на викладене, доводи позивачки про те, що вона була введена в оману щодо процентної ставки за користування кредитом, а також про відсутність детального розпису сукупної вартості кредиту не заслуговують на увагу суду, оскільки спростовуються матеріалами та установленими судом обставинами справи.

До того ж, як убачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2016 року ( а.с.118-120), що набрало законної сили 09.03.2017 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» стягнуто кредитну заборгованість за кредитним договором від 13.11.2013р. у розмірі 772 885 грн. 28 коп, та судовий збір 11 593 грн. 28 коп.(а.с. 118-120)., яким встановлені обставини щодо дійсності вказаного договору.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , укладаючи кредитний договір від 13.11.2013р. 287/07-Ф-Р, ознайомилась з його істотними умовами та погодилась з ними, що підтверджується її особистим підписом, при цьому остання мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, протягом 2014-2015р.р. здійснювала часткове погашення кредитної заборгованості відповідно до умов договору, а отже її волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі останньої, врахувавши вимоги статей 203, 215, 536, 638, 1054 ЦК України, а тому підстав для визнання недійсним укладеного сторонами кредитного договору немає.

Оскільки вимоги про визнання недійсним кредитного договору №287/07-Ф-Р від 13.11.2013р. безпідставні, відсутні правові підстави для визнання недійсним договору іпотеки, укладеного для забезпечення зобов`язань за Кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 536, 638, 640, 1054 ЦК України, ст.ст. 4-13, 77-84, 142, 259, 260, 264-266, 269 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_2 до ПАТ «Кредит Агріколь Банк», 3-тя особа Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В.Кириленко