Єдиний унікальний № 243/8952/19
Провадження № 2/243/149/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 квітня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гончарової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей, племінників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , за участю третьої особи - органу опіки та піклування Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей, племінників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_4 , за участю третьої особи - органу опіки та піклування Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна, стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що його старший брат ОСОБА_5 перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , з якою познайомився за листуванням в період відбування покарання у місцях позбавлення волі. Знайомство із ОСОБА_4 надало брату позивача натхнення та спрагу до життя, між ними виникли почуття і молода сім`я оселилась і постійно мешкала у квартирі їх батьків, де мешкали позивач з братом та мамою, - по АДРЕСА_1 . Від цивільного шлюбу у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 народились двоє синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Брат позивача ОСОБА_5 після тривалої хвороби на туберкульоз легень помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після його смерті поведінка відповідачки змінилась, вона відправила дітей до спеціалізованого будинку дитини у сел. Високому Харківської області «Зелений гай» через хворобу їх батька. Діти знаходились у Будинку дитини більше року, та згодом відповідачка взагалі припинила відвідувати дітей та підтримувати спілкування зі співробітниками закладу. З серпня 2018 року ОСОБА_4 припинила спілкуватися також з родичами свого цивільного чоловіка, відомий позивачу її номер телефону вимкнений, самостійно вона не телефонує.

Оскільки позивач є рідним дядею малолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , та їх матір припинила спілкування з адміністрацією Будинку дитини, позивачу, як найближчому родичу дітей, зателефонували із закладу, повідомили про відсутність контакту з матір`ю дітей та про необхідність забрати дітей з Будинку дитини. Після цього позивач зі своєю дружиною ОСОБА_7 та матір`ю, бабусею дітей, ОСОБА_8 прийняли рішення і забрали дітей до себе додому під свою опіку та відповідальність.

Місцезнаходження матері хлопчиків позивачу не відомо, її мобільний телефон не відповідає, останнє відоме позивачу зі слів відповідачки її місце проживання знаходиться на непідконтрольній українській владі території України - у м. Горлівка Донецької області. ОСОБА_4 на теперішній час повністю припинила спілкування з дітьми, жодної допомоги від матері хлопчики не отримують, та з серпня 2018 року позивач та його родина фактично повністю опікуються малюками, діти проживають у трикімнатній квартирі по АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу та його матері, бабусі дітей.

Позивач та його родина кожен день забезпечують дітей всім необхідним, опікуються їх розвитком, вихованням, лікуванням, їм забезпечена окрема кімната, є спальні місця, дитячі речі та іграшки, що відповідають їх віку та розвитку, позивач з родиною забезпечують хлопчиків увагою та піклуванням, створюють належні умови для розвитку та відпочинку дітей.

Позивач працює, має задовільний матеріальний стан, та після проходження всіх необхідних обстежень та перевірок 12.07.2019 року позивачу було надано письмову відповідь № 04-22/3016/19 про включення його до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів як потенційний опікун за № 2039-51 від 12.07.2019 року та рекомендовано звернутися до суду.

Посилаючись на ч. 3 ст. 60, ч. ч. 1, 2 ст. 164, ст. 165, ч. 3 ст. 166, ст. 180 СК України, п. п. 5, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач просить суд: позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призначити позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над малолітніми племінниками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; залишити місце фактичного проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де вони фактично мешкають на теперішній час; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розміру 1/3 частки з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до виповнення дітям повноліття, на користь позивача ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив, шляхом публікації оголошень на офіційному сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, однак, в судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття суду не повідомила, жодних клопотань, пояснень або відзиву від відповідача не надходило, з огляду на що, враховуючи згоду позивача, суд на підставі п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Від третьої особи, органу опіки та піклування Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, на адресу суду на дійшло клопотання з проханням розглядати справу без участі представника органу опіки, не заперечували проти задоволення позовних вимог, надали суду відповідні висновок та подання.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьки позивача - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 02.08.1977 року, а. с. 13).

01.09.2001 року у відділі реєстрації актів цивільного громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Харків був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 01.09.2001 року, а. с. 12)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.01.1976 року (а. с. 14), батьки позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_8 також мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є рідним братом позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у брата позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 11.10.2018 року, видане повторно, а. с. 35)

ІНФОРМАЦІЯ_2 у брата позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 11.10.2018 року, видане повторно, а. с. 36)

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Харків помер брат позивача ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 07.02.2017 року, а. с. 36а)

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 23.09.2019 року № 16814/0/2-19/22 (а. с. 45), ОСОБА_4 з 14.05.2015 року по 24.01.2018 року перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Московського району м. Харкова, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 . Станом на 23.09.2019 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб значиться, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 - скасована.

Відповідно до довідок № 10 від 07.05.2019 року, № 3 від 03.07.2019 року (а. с. 7, 8), ОСОБА_1 працює у ТОВ ФІРМА «КОММЕРС» з 17.12.2018 року на посаді двірника, отримує заробітну плату, в середньому 3381,00 грн. на місяць.

У відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_11, реєстраційний № 5-17-321140-Ц2, від 30.05.2017 року, виданим відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради (а. с. 9, 10, 11), власниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 та позивач ОСОБА_1 , форма власності: приватна спільна сумісна, частки - 1. Загальна площа квартири - 66,2 м2.

Згідно з відповіддю служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей від 12.07.2019 року № 04-22/3016/19 (а. с. 6), позивача ОСОБА_1 включено до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів як потенційний опікун за № 2039-51 від 12.07.2019 року.

Відповідно до висновку про стан здоров`я особи від 04.06.2019 року, виданим КНП «Міська поліклініка № 11» (а. с. 16), за даними медичного огляду ОСОБА_1 може бути потенційним опікуном над дитиною, був перевірений на наявність антитіл до ВІЛ з негативним результатом (а. с. 17), психіатричні протипоказання до виконання обов`язків опікуна відсутні (а. с. 18), не знятої чи не погашеної судимості не має (а. с. 19), на обліку у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває (а. с. 20), наркологічних захворювань не має (а. с. 21).

Дружина позивача ОСОБА_7 не знятої чи не погашеної судимості не має (а. с. 24), психіатричні протипоказання до виконання обов`язків опікуна відсутні (а. с. 25), була перевірена на наявність антитіл до ВІЛ з негативним результатом (а. с. 26), на обліку у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває (а. с. 27), наркологічних захворювань не має (а. с. 28).

Мати позивача ОСОБА_8 не знятої чи не погашеної судимості не має (а. с. 30), психіатричні протипоказання до виконання обов`язків опікуна відсутні (а. с. 31), була перевірена на наявність антитіл до ВІЛ з негативним результатом (а. с. 32), на обліку у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває (а. с. 33), наркологічних захворювань не має (а. с. 34).

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 02.08.2019 року № ef15eb01-6ac0-417c-9352-171c32be72dd (а. с. 38) вбачається, що позивач ОСОБА_1 та його матір ОСОБА_8 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 24.12.2019 року № 802 (а. с. 72-73), малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебувають під наглядом лікарів поліклініки, на прийоми до лікаря педіатра дітей супроводжує дядько та його дружина. Місцезнаходження матері дітей ОСОБА_4 невідомо. Департамент служб у справах дітей Харківської міської як представник органу опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Згідно з поданням Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради щодо доцільності встановлення опіки над малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначення ОСОБА_1 їх опікуном від 24.12.2019 року № 803 (а. с. 74-75), малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебувають на обліку Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як діти, які опинились у складних життєвих обставинах, з підстав ухиляння матір`ю від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. Батько дітей ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_2 тимчасово влаштовані в сім`ю рідного дядька ОСОБА_1 . Згідно з актом обстеження умов проживання, діти мешкають у трикімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями, для дітей створені умови для повноцінного розвитку та виховання, є спальне місце, шафа, де зберігаються речі, діти забезпечені необхідним одягом, взуттям, харчуванням. ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_7 опікуються дітьми, займаються їх вихованням та матеріальним забезпеченням, створили необхідні умови для їх проживання та гармонійного розвитку. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає доцільним встановити опіку над малолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , призначити ОСОБА_1 їх опікуном.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач, відправивши малолітніх синів до спеціалізованого Будинку дитини, згодом припинила відвідувати дітей та підтримувати спілкування з працівниками закладу, адміністрацією, місцезнаходження відповідача та її контактні дані невідомі, на зв`язок ОСОБА_4 не виходить, фактично не приймає участі у вихованні маленьких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не утримує їх, не цікавиться їх життям, розвитком, станом здоров`я, суд доходить до висновку, що це свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав.

Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З іншого боку, відповідачем в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини.

Таким чином, суд, на підставі наявних у справі доказів, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог стосовно позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд вважає, що за наявності на цей час підстав для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав водночас наявні підстави для призначення неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_2 піклувальником їх рідного дядька ОСОБА_1 , з родиною якого тривалий час проживали та продовжують проживати хлопчики.

Можливість виконувати позивачем опікунських обов`язків підтверджена документально висновками компетентного органу та узгоджується з матеріалами справи, ОСОБА_1 має задовільний стан здоров`я, працює, отримує заробітну плату, має власне житло, може забезпечити дітям належні умови проживання, відповідний рівень розвитку та виховання.

В аспекті ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, зі змінами і доповненнями, внесеними протоколом № 11 та протоколом № 11, Європейський суд вважає, що не призводить до завершення сімейного життя окреме проживання батьків і дитини чи передача дитини під опіку. Питання щодо поваги до сімейного життя виникає у справах про опіку над неповнолітніми. Передача дитини під опіку не може припинити природних сімейних стосунків.

Реалізація прав опікуна над неповнолітніми племінниками необхідна ОСОБА_1 для представлення інтересів дітей в адміністративних органах, лікарнях, навчальних закладах, тощо.

Крім того, не будучи законним представником дитини ОСОБА_1 , на повному утриманні якого знаходяться діти, позбавлений права на отримання аліментів з відповідача на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що не відповідає інтересам дітей та може негативно позначиться на їх майновому стані.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи фактичний, емоційний, психологічний, матеріальний та віковий фактори, оцінивши пропорційно відповідні інтереси, права та свободи усіх зацікавлених осіб із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини, на підставі встановленого суд дійшов висновку про те, що призначення ОСОБА_1 піклувальником неповнолітніх племінників за життєвих обставин, що склалися, відповідає найкращим інтересам дітей, забезпечить захист особистих немайнових і майнових прав та інтересів неповнолітніх.

Призначення піклувальника неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не порушує прав ОСОБА_4 , оскільки якщо минуть обставини, через які вона позбавлена можливості особисто піклуватися про синів, після передачі їй дітей, опіка ОСОБА_1 може бути припинена у відповідності до вимог ч. 1 ст. 76 ЦК України.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Крім того, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється щодо обов`язку утримання дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття старшого сина ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 , після чого необхідно стягувати з відповідача аліменти на утримання молодшого сина ОСОБА_2 в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Таким чином, при розгляді зазначеної справи об`єктом справляння судового збору є вимога про позбавлення батьківських прав та вимога про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, тому з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

Окрім того, з огляду на задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей, племінників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , за участю третьої особи - органу опіки та піклування Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна, стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьківських прав відносно її малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Харкові (актовий запис про народження № 444 від 13.03.2014 року, складений Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Харкові (актовий запис про народження № 672 від 22.04.2015 року, складений Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції).

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Харкова, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над малолітніми племінниками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_8 , паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 03.08.2000 року Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів її доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 серпня 2019 року, до досягнення повноліття сином ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 , а потім стягувати аліменти в розмірі ј частини усіх видів доходу ОСОБА_4 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повнолітня сина ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Допустити негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_8 , паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 03.08.2000 року Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , на р/р: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір на загальну суму 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.)

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 07 квітня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова