Ухвала

Іменем України

07 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 621/1548/18

провадження № 61-22649ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа: виконавчий комітет Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Піддубного Р. М., Сащенко І. С.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: виконавчий комітет Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, про усунення від права на спадкування.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Зміївського районного суду Харківської області Бібіка О. В. відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 12 грудня 2018 року повернуто заявникові.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Зміївського районного суду Харківської області Бібіка О. В. залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 08 січня 2019 року повернуто заявникові.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Зміївського районного суду Харківської області Бібіка О. В. залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року повернуто заявникові.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року повернуто заявникові.

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційні скарги на зазначені ухвали Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року касаційні скарги залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 24 січня 2020 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали, зокрема сплати судового збору, викладення касаційних скарг на державній (українській) мові.

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 28 лютого 2020 року.

У березні 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме оригінал квитанції про сплату судового збору у загальному розмірі 8 408,00 грн, нові редакції касаційних скарг, викладених на державній (українській) мові, разом із копіями відповідно до кількості учасників справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Враховуючи те, що касаційна скарга подана 12 грудня 2019 року, тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційні скарги є очевидно необґрунтованими, а наведені у них доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, передбачені частиною першою статті 353 ЦПК України.

Враховуючи те, що частиною першою статті 353 ЦПК України не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про відвід судді, залишення без розгляду заяви про відвід суді, відмову у зупиненні провадження, суд апеляційної інстанції, керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що апеляційні скарги ОСОБА_1 підлягають поверненню заявникові.

Доводи касаційних скарг про те, що апеляційний суд незаконно повернув апеляційні скарги на вказані вище ухвали суду першої інстанції, оскільки такі ухвали оскаржувалися не окремо, а разом із рішенням, яким спір вирішено по сутті, є безпідставними з огляду на таке.

Частиною другою статті 353 ЦПК України встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Таким чином, особа реалізує своє право на оскарження ухвал суду першої інстанції, які не передбачені у частині першій статті 353 ЦПК України, шляхом включення своїх заперечень на такі ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, яким спір вирішений по суті.

У матеріалах касаційного провадження містяться апеляційній скарги ОСОБА_1 на вказані вище ухвали суду першої інстанції, які додані заявником до касаційних скарг.

Зі змісту апеляційних скарг вбачається, що ОСОБА_1 заявляв самостійні вимоги щодо скасування ухвал суду першої інстанції.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 оскаржив у апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, а тому рішення апеляційного суду про повернення апеляційних скарг є законними та обґрунтованими, ухвалені із додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Із змісту касаційних скарг, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарги є необґрунтованими, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у них доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності рішень суду.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвали Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: виконавчий комітет Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області про усунення від права на спадкування відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик