Провадження № 2/760/3713/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Ступак М.С.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її матеріальному утриманні.

Також, вказує, що відповідач проживає окремо, сином не цікавиться, жодної допомоги, в тому числі матеріальної не надає, хоча має таку можливість. Шлюб між сторонами не укладався.

Крім того, позивач зазначає, що на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку з чим не працює, та не має джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною.

Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на позивача, як на дружину, у якої проживає дитина, так як працює та отримує заробітну плату у розмірі не менше 25 000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити з наведених вище підстав.

15.11.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.11.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали від 15.11.2019, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві серії НОМЕР_1 , актовий запис №744.

З даних свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено: мати - ОСОБА_1 та батько - ОСОБА_2 .

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено та не заперечується позивачем, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували та не перебувають.

Відповідного рішення суду про те, що сторони проживають однією сім"єю без реєстрації шлюбу як чоловік і дружина, суду не надано.

Обов`язок батьків утримувати свою дитину непов`язаний з тим, чи одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Разом з тим, частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Частиною 1 статті 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Аналізуючи викладене, необхідно зазначити, що з позиції Сімейного законодавства позивач не набула статусу дружини, оскільки шлюб між сторонами не був зареєстрований в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Доказів того, що рішенням суду встановлено проживання сторін у шлюбі,суду не надано, як і не надано доказів наявності у дитини інвалідності.

За таких обставин, суд вважає, що у розумінні вимог чинного законодавства у позивача не виникло права щодо утримання її відповідачем як подружжям, навіть незважаючи на те, що позивач проживає зі спільною дитиною та її утримує .

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на дружину.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв`язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 21, 75, 84,88 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна