Єдиний унікальний номер справи 235/2330/20
Номер провадження 4-с/235/17/20
У Х В А Л А

Іменем України

(про відмову у відкритті провадження в цивільній справі)

13 квітня 2020 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Клікунова А.С. ознайомившись зі скаргою ОСОБА_1 на незаконні дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни по накладанню арешту на грошові кошти по заробітній платі при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про стягнення кредитної заборгованості на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард», -

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану скаргу, в якій заявлено такі вимоги:

- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. про накладанню арешту на грошові кошти заробітної плати на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. зняти арешт, накладений постановою від 17.01.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 6080039 на зарплатний картковий рахунок № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що у ОСОБА_1 в лютому 2020 року виникли перешкоди в знятті заробітної плати з карткового рахунку, та звернувшись до відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» заявнику повідомлено про накладення арешту на кошти на підставі постанови приватного виконавця. За інформацією з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 встановлено, що рахується боржником в рамках виконавчого провадження № 60800390, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. на підставі виконавчого напису нотаріуса. 26 лютого 2020 року ОСОБА_1 надіслано на адресу приватного виконавця Павелків Т.Л. заяву про надання копій матеріалів виконавчого провадження. Запитувані документи ОСОБА_1 отримано в березні 2020 року. Так, 15 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. видано виконавчим напис про стягнення з ОСОБА_1 , як боржника за кредитним договором № 98716767 від 30.07.2012 року, укладеним із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» заборгованість в сумі 50829,51 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 05.12.2019 року відкрито виконавче провадження № 60800390 з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса від 15.11.2019 року. Постановою приватного виконавця від 17.01.2020 року в рамках ВП № 60800390 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , в тому числі, відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Заявник працює в приватному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське», заробітна плата перераховується на картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль». За позицією Іванюк С.О. дії приватного виконавця Павелків Т.Л. з накладання арешту на кошти заробітної плати є неправомірними, оскільки в даному випадку порушено право заявника на одержання винагороди за працю як державну соціальну гарантію на забезпечення життєвого рівня для себе і своєї сім`ї, що передбачено ст. ст. 43, 48 Конституції України, ст. 95 КЗпП України. Заявник вважає, що накладаючи арешт на зарплатний рахунок приватним виконавцем порушено порядок звернення стягнення на заробітну плату боржника, передбачений в ст. ст. 48, 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин, ОСОБА_1 , посилаючись на ст. ст. 446, 447 ЦПК України звернулася до суду зі скаргою на рішення (дії) приватного виконавця.

Суддя, ознайомившись зі скаргою, долученими матеріали, - приходить до висновку про відсутність підстав відкриття провадження у огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом. За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII від 02.06.2016 року передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню: виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень (п. 1); виконавчі написи нотаріусів (п. 3)

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульований статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження»:

- рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина 1);

- рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина 2).

При логічному, взаємоузгодженому аналізі вказаних правових норм суд приходить до висновку, що юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії (рішення) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. по накладанню постановою від 17.01.2020 року арешту на грошові кошти на картковому зарплатному рахунку в рамках виконавчого провадження № 60800390 з примусового виконання виконавчого напису № 7343 від 15.11.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. про стягнення кредитної заборгованості на користь АТ «Банк Форвард».

Скарга ОСОБА_1 подана за правилами цивільно-процесуального законодавства.

Порядок реалізації судового контролю за виконанням судових рішень закріплено в Розділі VII ЦПК України. Зокрема, статтями 447, 448 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи; скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

До спірних відносин сторін за скаргою ОСОБА_1 положення ст. ст. 447, 448 ЦПК України не підлягають застосуванню, оскільки в даному випадку заявник оскаржує дії (рішення) приватного виконавця щодо виконання не судового рішення у цивільній справі, а документа (виконавчого напису), виданого приватним нотаріусом.

Згідно ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за правилами адміністративного судочинства мають оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Суд, з урахуванням вищевикладеного, з огляду на те, що заявник ОСОБА_1 подала скаргу на дії (рішення) приватного виконавця, вчинені під час виконання виконавчого документа, виданого не судом, а іншою посадовою особою, а саме приватним нотаріусом приходить до висновку про підвідомчість спору адміністративному суду. Не можуть бути прийняті до уваги посилання заявника ОСОБА_1 в скарзі на п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року, в якому зазначено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. На думку судді, дане положення стосується оскарження опису та арешту майна, які здійснено в зв`язку із виконанням рішень судів в цивільних справах, ухвалених в порядку ЦПК України, а не виконавчих написів нотаріусів.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 27.03.2019 року по справі № 823/359/18, від 02.10.2019 року по справі № 346/79/17 (підлягають обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За положеннями ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 186, 260, 261 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на незаконні дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни по накладанню арешту на грошові кошти по заробітній платі при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про стягнення кредитної заборгованості на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард», - в зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити заявнику, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Донецьким окружним адміністративним судом.

Роз`яснити заявнику, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору підлягає поверненню на підставі відповідного клопотання.

Копію ухвали з дотриманням ч. 2, ч. 3 ст. 186 ЦПК України надіслати на адресу позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає, та відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржене протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: