ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/730/20
Провадження № 2/636/921/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2000 до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексацією від дня пред`явлення позову.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що у сторін є спільна дитина, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча зобов`язаний виконувати свої обов`язки з утримання дитини. Дитина часто хворіє, лікування коштує досить дорого, крім того дитина знаходиться під наглядом у ендокринолога в Інституті охорони здоров`я дітей та підлітків НАМН (ОХМАДЕТ) і кожні два-три місяці їй необхідне обстеження, здача додаткових аналізів, купування ліків, що коштує близько 1000 грн. Також в зв`язку із патологією зубощелепної системи для вирівнювання зубів дитині було призначено встановлення брекет-системи вартістю 14000,00 грн. За словами позивача, ОСОБА_2 працює за кордоном та має мінливий дохід, інших дітей та осіб на утриманні не має.

Відповідач ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пояснивши, що станом на сьогодні він знаходиться в республіці Польща, офіційно там не працевлаштований і не має постійного заробітку, і вказав, що він фінансово допомагав дитині, щомісяця в розмірі 1000 грн., тому просив суд задовольнити позов частково.

Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 22.09.2002, який рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28.03.2016 розірвано (а.с. 22).

Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надана довідка Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 136 від 19.02.2020 (а.с. 23, 24).

На підтвердження хвороби дитини позивачем надано медичну документацію, а саме: направлення на лабораторні аналізи (а.с. 32), результати аналізів (а.с. 34, 35, 37-41, 43), консультативні висновкив спеціалістів (а.с. 36, 42), акти здачі прийняття робіт щодо встановлення керамічних брекетів (а.с. 46-52).

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 та ст. 183 СК України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, дитина хворіє та потребує постійне лікування, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, позивач в позовній заяві вказує та це не заперечується відповідачем, що він довгий час працює за кордоном, отримуючи мінливий дохід.

Зі змісту вище приведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину.

Позивач, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, зокрема тому, що дитина часто хворіє, змінюється вік дитини, а відповідно зростають потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування та її лікування.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивача та дитини, і стан здоров`я дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 80 та ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 840,80 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Введенка, Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 лютого 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Введенка, Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в дохід держави у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає виконанню негайно.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -