Справа № 661/4721/19
Провадження № 2/661/103/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

01 квітня 2020 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Бойко М.Є.

за участю секретаря: Антоненко І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати свою колишню дружину ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником цього будинку, відповідачка в ньому не проживає, за вказаним місцем своєї реєстрації не з`являється, разом з тим, скасувати свою реєстрацію у добровільному порядку відмовляється, що тягне за собою для позивача понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та суттєво обмежує його права як власника на розпорядження своїм майном, а тому він змушений звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, надав заяву, в якій проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем її реєстрації повідомлялась належним чином - відповідно до ст. 128 ЦПК України, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України; про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі на адресу суду не надсилала. При цьому слід зазначити, що на її адресу було направлено копію ухвали про відкриття провадження, в якій було встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до даного часу такого відзиву суду надано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.

Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку /квартири/ визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його права використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.04.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І за реєстраційним №1246378.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Таврійської міської ради від 22.10.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у зазначеному будинку також зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою позивач ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з 2008 по 2019 рік, що підтверджується рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області про його розірвання від 27.08.2019 року по справі №661/3633/19.

Згідно акту від 23.09.2019 року, складеного депутатом Таврійської міської ради Сіренком А.Г., відповідачка ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою своєї реєстрації з 2014 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка, ОСОБА_3 підтвердила, що ОСОБА_2 раніше проживала за адресою: АДРЕСА_1 , але більше 6 років вона її там не бачила, від сусідів та позивача їй відомо, що остання виїхала в інше місце постійного проживання.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм приміщенням.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб, будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В обгрунтування своїх вимог позивач також посилався на ст.ст.71, 72 ЖК України. Разом з тим, ці норми стосуються користувачів жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, тоді як будинок, яка є місцем реєстрації відповідачки, належить позивачу на праві приватної власності.

За таких обставин, та, відповідно до положень ст. 391 ЦПК України, ОСОБА_1 , як власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні прав користування та розпорядження ним, оскільки відповідачка добровільно відмовилася від користування чужою власністю, а тому її відповідне право підлягає припиненню відповідно до положень ч.2 ст.406 ЦК України, оскільки вона на момент звернення до суду у спірному будинку не проживала, спільного господарства з позивачем не вела, тобто, фактично, на підставі сервітуту, встановленого в силу закону, приміщенням не користувалась.

Отже, з огляду на всі встановлені судом обставини, зважаючи також на відсутність заперечень відповідачки та ненадання нею доказів щодо відсутності за місцем реєстрації з поважних причин, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, та, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 280-282, 289, 391 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повний текст рішення складено 06.04.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.353-356 ЦПК України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко