Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа - публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» про стягнення суми страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред`явив у Подільському районному суді міста Києва позов до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», третя особа - ПАТ «Ідея Банк», у якому просив суд:

стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 118998 грн. 00 коп.;

стягнути з відповідача пеню у розмірі 9781 грн. 63 коп.;

стягнути з відповідача втрати від інфляції у розмірі 29895 грн. 77 коп.;

стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 8039 грн. 70 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» 03.04.2015 року було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01, відповідно до умов якого відповідачем було застраховано майновий інтерес щодо володіння, користування і розпорядження автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

29.08.2015 року о 21 год. 30 хв. сталось ДТП за участю автомобілів Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів.

У зв`язку із настанням ДТП позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» з метою отримання страхового відшкодування, що згідно експертного висновку становить 118998 грн. 00 коп.

Однак, відповідачем було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування, оскільки вищевказана подія не є страховим випадком згідно умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-01.

Свою відмову у виплаті страхового відшкодування та визнання події нестраховим випадком, відповідач обґрунтував тим, що автомобіль, згідно положень Договору, вважається таксі, а відповідно до п. 17.1.13 Договору, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо на момент виплати страхового відшкодування буде встановлено, що в період дії Договору забезпечений транспортний засіб використовувався в якості таксі, у т.ч. якщо така діяльність не мала системного характеру.

Вважаючи своє договірне право порушеним, позивач звернувся до суду з цим позовом з метою відновлення свого порушеного майнового права.

В судове засіданні позивач не з`явився. Представник позивача до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача також свого права на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечував повністю, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа також не забезпечила явку свого представника у судове засідання. Про день, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що 03.04.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01. (а.с. 6-8)

Відповідно до умов Договору відповідачем було застраховано майновий інтерес щодо володіння, користування і розпорядження автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Як вбачається з Договору № ДГ-0000003 купівлі-продажу транспортного засобу в кредит, укладеного між позивачем та ТОВ «Авто Вибір» від 03.01.2013 року, право власності на автомобіль Nissan Almera переходить до позивача з моменту оформлення Продавцем довідки-рахунку, за умови виконання Покупцем п. 4.1., п. 4.3. та п. 5.1. Договору. (а.с. 11)

Відповідно до Кредитного договору № 910.20432 від 24.01.2013 року, ПАТ «Ідея Банк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 123035 грн. 20 коп. на фінансування купівлі автомобіля Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 . (а.с. 12)

Відповідно до параграфа 3 Кредитного договору № 910.20432, забезпеченням виконання зобов`язань за даним Договором є застава транспортного засобу, а саме - автомобіля Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Згідно пояснень щодо позову наданих ПАТ «Ідея Банк», спірний автомобіль перебуває під заставою Банку, більше того вигодонабувачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 є ПАТ «Ідея Банк». (а.с. 37)

Як вбачається з постанови Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2015 року, 29.08.2015 року о 21 год. 30 хв. сталось ДТП за участю автомобілів Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів. Винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано ОСОБА_2 (а.с. 17)

У зв`язку з настанням вищевказаного ДТП, вартість відновлювального ремонту, як вважає позивач, становить 118998 грн. 62 коп. Вказана сума визначена відповідно до Рахунку № 05660 від 01.09.2015 року, складеного ТОВ «АвтоАльянс» (а.с. 18-19)

Відповідач у добровільному порядку здійснювати виплату страхового відшкодування у вказаному, або будь-якому іншому розмірі відмовляється, посилаючись на те, що автомобіль використовувався як таксі.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування».

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 979 ЦК України встановлює, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Згідно ст. 8 вказаного Закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 17.1.13 Договору страхування, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо на момент виплати страхового відшкодування буде встановлено, що в період дії Договору забезпечений транспортний засіб використовувався в якості таксі, у т.ч. якщо така діяльність не мала системного характеру.

Згідно п. 17.1.14 вищевказаного Договору за умовами даного договору ТЗ вважається таким, що використовується як таксі, якщо згідно фотографіям, свідченням свідків або даних огляду ТЗ, проведеного представниками компетентних органів або представником Страховика, мало хоч би одну з характерних ознак таксі, а зокрема, ТЗ обладнаний розпізнавальним ліхтарем будь-якого кольору, який встановлюється на дах автомобіля (або такий ліхтар знаходиться в ТЗ). (а.с. 8)

В поданому до суду відзиві відповідач наголошував на тому, що відмова у виплаті страхового відшкодування прямо корелюється з положеннями п. 17.1.13 та п. 17.1.14 Договору, так як на фототаблицях, складних представником відповідача чітко видно, що відповідний ліхтар таксі перебував у багажнику забезпеченого автомобіля.

Згідно протоколу судового засідання від 04.07.2019 року, представником позивача у судовому засіданні було визнано факт того, що ліхтар таксі зберігався в автомобіля. (а.с. 115)

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи те, що представник позивача визнав у судовому засіданні факт зберігання ліхтаря таксі в автомобіля, даний факт не потребує доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що згідно умов Договору страхування, забезпечений автомобіль вважається таксі, а відтак, відповідачем не було порушено умов договірного зобов`язання, при відмові у виплаті позивачу суми страхового відшкодування.

Більше того, розмір суми страхового відшкодування позивачем визначено відповідно до Рахунку № 05660 від 01.09.2015 року, складеного ТОВ «АвтоАльянс», який відповідно до законодавства не може бути розцінений як висновок про визначення розміру майнової шкоди (відновлювального ремонту) (а.с. 18-19)

Крім того, статтею 636 ЦК України визначено, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

З моменту вираження третьою особою наміру скористатися своїм правом сторони не можуть розірвати або змінити договір без згоди третьої особи, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013, якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України «Про страхування»). Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов`язків останнього. При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України «Про страхування», і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред`явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред`явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Таким чином, договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника.

Якщо вигодонабувач (банк) відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді банк виступає третьою стороною у справі, якщо ні - належним позивачем має бути вигодонабувач (банк).

Страхувальник може мати право вимоги лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то страхувальник не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

Згідно умов Договору страхування, вигодонабувачем за ним є ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до наданих пояснень ПАТ «Ідея Банк» воно не відмовляється від отримання суми страхового відшкодування та не наділяє позивача правом на отримання його на свою користь, хоча і не заперечує щодо позову.

Крім того, відсутні також докази того, що позивач не звертався із заявою до вигодонабувача щодо звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

За таких обставин, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що вигодонабувач уповноважував позивача на отримання на свою користь суми страхового відшкодування, суд вважає ОСОБА_1 неналежним позивачем у справі.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи наведене, суд вважає відмову відповідача у виплаті на користь позивача суми страхового відшкодування обґрунтованою та такою, що не порушує умови договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-01, а випливає з п 17.1.13 Договору, так вважає доведеним факт того, що забезпечений автомобіль вважається таксі, так як в ньому зберігався відповідний ліхтар таксі.

Також, суд приходиться до висновку про безпідставність позову, з огляду на те, що позивач просить суд стягнути суму страхового відшкодування на свою користь, з огляду на те що кредитна заборгованість наразі не погашена, автомобіль перебуває під заставою, а договором страхування чітко визначений вигодонабувач за укладеним договором, який не уповноважував позивача на отримання суми страхового відшкодування і сам не відмовився від її отримання.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позову суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа - публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» про стягнення суми страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко