Справа № 466/624/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року м Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення майнової шкоди,

у с т а н о в и в:

27.01.2020 Львівське комунальне підприємство «Львівавтодор» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» та просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» 84539,30грн. майнової шкоди та 2102,00 судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що гр. ОСОБА_1 29 червня 2018 року о 12:20 год., керуючи автомобілем марки Ford Escort д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові на перехресті вулиць Липинського-Бетховена, маючи намір перестроїтись не надав дорогу транспортному засобу Scania д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом Carnehl д.н.з. НОМЕР_3 , створивши аварійну ситуацію, внаслідок чого транспортний засіб Scania д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд світлофор належний Львівському комунальному підприємство «Львів- автодор», електроопору належну Шевченківській районній державній адміністрації, електроопору належну АЗС-13053, в результаті чого отримані механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 19.09.2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначає, що відповідно до ухвали Львівської міської ради №1400 від 05.04.2012 «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова світлофорних об`єктів» та згідно Акту приймання на баланс від 30.11.2012 року світлофорний об`єкт на перехресті вул .Липинського -Бетховина у м. Львові передано на баланс ЛКП «Львівавтодор» як внесок до статутного капіталу для обслуговування та утримання у належному стані світлофорного об`єкта.

Внаслідок вчинення ДТП ОСОБА_1 завдано майнову шкоду ЛКП «Львівавтодор» у розмірі 82339,30гривень.

На момент вчинення ДПТ цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Ford Escort д.н.з. НОМЕР_1 забезпечена страховим полісом № НОМЕР_4 страхової компанії «Омега».

Позивач звернувся до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» з заявою щодо страхового відшкодування, однак листом від 09.07.2019 позивачу відмовлено у відшкодуванні шкоди на підставі ст.37.1.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Оскільки ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» відмовилося від відшкодування шкоди, позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою №1986 від 12.11.2019 про відшкодування завданої майнової шкоди, однак останній добровільно не виконав вимоги.

В зв`язку з тим, що позивач поніс витрати на відшкодування завданої шкоди, а відповідачі добровільно не відшкодовують, просить суд стягнути суму шкоди з відповідачів в розмірі 84539,30 грн. та понесені судові витрати.

24.02.2020 відповідач Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» подало відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що ним отримано від позивача повідомлення про настання страхового випадку події, що сталася 29.06.2018 у м. Львові на перехресті вул. Липинського-Бетховина і внаслідок якої було пошкоджено світлофор 11.06.2019.

У відповідності до п.34.2 ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Зазначає, що ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» не зобов`язана повідомляти позивача про огляд місця настання страхового випадку, де знаходиться пошкоджений світлофор. З огляду на те, що 20.06.2019 з дотриманням строку, визначеного п.34.2 ст.34 зазначеного вище закону, представник відповідача ПрАТ "Омега" - ТОВ «Фаворит» оглянув пошкоджене майно, а саме світлофор та виявив, що він відремон- тований, про що складено відповідний акт та скеровано позивачу. Оскільки позивач мав зберігати пошкоджене майно до його огляду, а таке ним не було здійснено, то підстав для відшкодування шкоди немає, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву. В судове засідання повторно не прибув.

27.02.2020 позивачем подано відповідь на відзив. В обґрунтування відповіді зазначає, що обов`язок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду покладений на винуватця ДТП, тобто ОСОБА_1 в межах строку визначеного пп.37.1.4 ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і саме з моменту такого повідомлення, протягом 10 робочих днів, страховик зобов`язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Щодо твердження відповідача ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про те, що позивачем не виконано обов`язку щодо збереження пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходиться після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, то зазначає, що пошкоджене майно знаходиться на території ЛКП «Львівавтодор». Позивач зобов`язаний був здійснити відновлення світлофорного об`єкта, оскільки це було необхідно зробити для безпеки учасників дорожнього руху та відновлення дорожнього руху. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 27.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 23.03.2020 подав клопотання про відкладення судового засідання.

Представник відповідача ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що стверджується поштовим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду та долучено до матеріалів справи. Заяв про відкладення судового засідання ним подано не було.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується наявним у матеріалах цивільної справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.49,54/, заперечень на позовну заяву до суду подано ним не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі суд вважає за можливе заслухати справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.

Оскільки, в сторонами подано докази на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги на заперечення, сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів та скористалися правом подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, суд дійшов переконання про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припу- щеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Суд з`ясував такі обставини справи.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 19.09.2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 29 червня 2018 року о 12:20 год., керуючи автомобілем марки Ford Escort д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові на перехресті вулиць Липинського-Бетховена, маючи намір перестроїтись не надав дорогу транспортному засобу Scania д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом Carnehl д.н.з. НОМЕР_3 , створивши аварійну ситуацію, внаслідок чого транспортний засіб Scania д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд світлофор належний Львівському комунальному підприємство «Львівавтодор», електроопору належну Шевченківській районній державній адміністрації, електроопору належну АЗС-13053, в результаті чого отримані механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП /арк.спр.5-7/.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради №1400 від 05.04.2012 «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова світлофорних об`єктів» та згідно Акту приймання на баланс від 30.11.2012 року світлофорний об`єкт на перехресті вул.Липинського - Бетховина у м. Львові передано на баланс ЛКП «Львівавтодор» як внесок до статутного капіталу для обслуговування та утримання у належному стані світлофорного об`єкта /арк.спр.8-14/.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №19-09/263 від 31.08.2018, розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна, а саме: світлофорного об`єкта, що пошкоджений внаслідок ДТП на перехресті вулиць Липинського- Бетховена станом на 29.06.2018 становить 82339,30гривень /арк. спр.35-51/.

Суд встановив, що 06.06.2019 за №939 позивач звернувся до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» з заявою про страхове відшкодування у розмірі 82339,30грн, оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту марки Ford Escort д.н.з. НОМЕР_1 забезпечена страховим полісом № НОМЕР_4 /арк. спр.52/.

04.07.2019 ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» відмовила ЛКП «Львівавтодор» у виплаті страхового відшкодування, з підстав недотримання визначеного Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку звернення за виплатою такого, а саме у зв`язку з тим, що позивачем не було забезпечено можливість Страховика оцінити завдану майнову шкоду, внаслідок ДТП.

Так, згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров"ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Статтею 33 даного Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо- транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`яз- кового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних при- чин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо- транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповнова- жений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

У разі оформлення працівниками відповідних підрозділів Національної поліції відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відпові- дальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.

Відповідно до ст.35 даного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випад ках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно ст. 37 даного Закону невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань договірне зобов`язання між відповідачами - за договором добровільного майнового страхування та деліктне зобов`язання між позивачем та відповідачами- із завдання шкоди внаслідок ДТП.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхуван ня, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Щодо особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В даному випадку обсяг відповідальності страхувальника ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», яке забезпечене страховим полісом №АМ2286400, суду не надано. Відповідачем не подано суду також жодної інформації щодо можливого звернення до Стаховика у встановлений період особи, яка винна у вчиненні ДТП, межа страхового відшкодування, а тому у суду відсутні можливі підстави для задоволення вимог про солідарне стягнення страхового відшкодування з відповідачів.

Із врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що з аналізу вищезазначених норм Позивач, до моменту ремонту світлофорного об`єкту повинен був надати можливість відповідачу - ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» оцінити завдану майнову шкоду внаслідок ДТП, однак в даному випадку суд приймає до уваги посилання позивача, що ремонт світлофорного об`єкта є необхідним у найкоротший термін з метою суспільної необхідності, тобто для забезпечення безпеки дорожнього руху. Крім того розрахунок вартості ремонту світлофорного об`єкту був скерований відповідачу - ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега». Щодо визначеної вартості відповідач також не подав обгрунтованих заперечень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача - ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» необхідно стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь Львівського комунального підприємства «Львівавтодор», 84539,30 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять дев`ять гривень 30 коп.) майнової шкоди та 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) судового збору.

У задоволенні позовних вимог Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» до ОСОБА_1 про солідарне стягнення коштів - відмовити.

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Львівавтодор», , місцезнаходження: м.Львів, вул.Пасіки Галицькі,7

Відповідач: 1. Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»,, місцезнаходження:м.Київ, вул.Обсерваторна,17, літ.А.

2. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлений 31.03.2020 року.

Суддя П. С. Невойт