Провадження № 2/752/2029/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.02.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

05.06.2019 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього суму страхового відшкодування у розмірі 9 618 грн. 23 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 1921 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 10.06.2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.108657, за умовами якого забезпечено транспортний засіб марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 . 29.09.2016 року о 20 год. 25 хв. на вул. проїжджій частині вул. Васильківської зі сторони вул. Ломоносова у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу марки «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2018 року відповідача визнано винним та засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України.

Вказаний випадок визнано страховим, про що складено страховий акт, та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої ОСОБА_2 у розмірі 9 618 грн. 23 коп.

За вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені у зв`язку із виплатою страхового відшкодування на користь потерпілого у розмірі 9 618 грн. 23 коп.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 10.06.2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.108657, за умовами якого забезпечено транспортний засіб марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

29.09.2016 року о 20 год. 25 хв. на вул. проїжджій частині вул. Васильківської зі сторони вул. Ломоносова у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу марки «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої належний ОСОБА_2 (забезпечений) транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2018 року ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України, вказаним судовим рішенням встановлено прямий причинно-наслідковий зв`язок між винними діями ОСОБА_1 та настанням дорожньо-транспортної пригоди 29.09.2016 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказану вище подію позивачем визнано страховим випадком, про що складено страховий акт № UA039/L01/01 від 27.10.2016 року.

На підставі вказаного вище страхового акту, а також розрахунку страхового відшкодування до нього, потерпілій ОСОБА_2 27.10.2016 року здійснено виплату суми страхового відшкодування у розмірі 9 618 грн. 83 коп., що стверджується платіжним дорученням № 47256 від 27.10.2016 року.

За змістом ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься у положеннях ст. 27 закону України «Про страхування».

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підтвердження розміру завданої шкоди, позивачем надано копію звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу № 3399/16 від 29.09.2016 року (дата складення звіту - 19.10.2016 року), згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 8 326 грн. 07 коп.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що вирок суду у кримінальному провадженні, яким відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 29.09.2016 року, набрав законної сили і на підставі даного рішення позивачем потерпілій ОСОБА_2 відшкодована матеріальна шкода, у позивача виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 9 618 грн. 83 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 89, 133, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м.Київ, вул..Січових Стрільців, 40, п/р НОМЕР_5 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) збитки, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування в розмірі 9 618 (дев`ять тисяч шістсот вісімнадцять) гривень 23 копійки, судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня, а всього - 11 539 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 23 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м.Києва.

Якщо в судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: