Провадження № 2/235/1566/20
Справа № 227/1854/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Овчаренко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19 листопада 2019 року приблизно о 17.10 годин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Daewoo-Espero, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Фрунзе у м. Добропіллі, при повороті праворуч, виїжджаючи з вулиці Фрунзе на проспект Перемоги, здійснив на неї наїзд під час переходу проїжджої частини по пішохідному переходу з право наліво відносно напрямку руху водія, напроти будинку № 26/1 по проспекту Перемоги м. Добропілля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала легкі тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 9 лютого 2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001648 від 18.12.2019р., закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2020 року провадження про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім отриманих нею тілесних ушкоджень, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано матеріальну шкоду, яка виразилась у пошкодженні її особистих речей, а саме мобільного телефону Prestidio вартістю 1699 грн, пуховика синього кольору фірми GIASNA вартістю 5400 грн.

Також їй була завдана моральна шкода, яка полягає у спричиненому фізичному болі і моральних стражданнях, яких зазнала її родина. Вона виразилась в тому, що внаслідок отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень з вини відповідача вона тривалий час знаходилась на стаціонарному лікуванні, потребувала стороннього нагляду своїх близьких, перебувала у стані сильного нервового стресу, певний час відчувала фізичний біль, душевні страждання та хвилювання, внаслідок чого значно змінився звичайний уклад її життя, порушився сон. Окрім цього, внаслідок її перебування на лікуванні її чоловік ОСОБА_4 вимушений був залишити роботи та залишатися вдома, здійснюючи нагляд за нею та їхніми двома малолітніми дітьми, що вплинуло на її морально-психологічний стан. Все це створило в їх родині атмосферу пригніченості, безпорадності, порушило звичайний ритм життя, переживання за стан близьких людей.

З урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, характеру тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я, враховуючи вимоги розумності та справедливості, визначила розмір відшкодування моральної шкоди у 20 000 грн, яку просила стягнути з відповідача (а.с.3-9).

Розпорядженням голови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 липня 2020 року зазначену цивільну справу на підставі ч.4 ст.31 ЦПК України передано на розгляд Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (а.с.107).

У встановлений судом строк відповідач подав відзив, в якому зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з тих підстав, що позивач не надала жодного підтвердження пошкодження цих речей внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 липня 2019 року. Підтвердженням того, що ним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не було пошкоджено жодної речі підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції на місці ДТП було складено протокол огляду місця ДТП, в якому відсутній перелік пошкоджених речей внаслідок ДТП.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення є пояснення ОСОБА_1 від 19 листопада 2019 року, в яких вона не вказала жодної речі, які нібито було пошкоджено 19 листопада 2019 року внаслідок ДТП. І лише в протоколі допиту потерпілої від 13 січня 2020 року ОСОБА_1 показала, що їй нібито спричинено матеріальну шкоду: пошкоджено верхній одяг та розбито телефон марки Prestidio. Але залишається незрозуміло, який саме верхній одяг та якої саме моделі телефон було пошкоджено і чому ці речі не були вказані ані в протоколі огляду місця події, ані в поясненнях ОСОБА_1 . Не вказано про це також і в постанові про закриття кримінального провадження, і в протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, позивач не надала жодного підтвердження пошкодження речей внаслідок ДТП, яка сталася 19 листопада 2019 року.

Він не відмовлявся матеріально допомагати потерпілій: всього на банківську кату останньої ним було переведено 2721 грн на відшкодування витрат на лікування.

З тексту позовної заяви незрозуміло які саме негативні переживання та внаслідок чого виникли у позивача і чим вони можуть бути підтверджені; чим саме викликано насторогу та тривогу, в якому вигляді вони проявлялись та протягом якого часу; відсутні докази, що підтверджують реальну наявність даного психічного стану у позивача, відсутні будь-які документи, які б свідчили звернення позивача за психологічною та психіатричною допомогою; не зрозуміло час знаходження потерпілої на лікуванні (тривалий або короткочасний); чоловік позивача перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 22.11.2019. по 27.11.2019р., а потерпіла знаходилась на лікарняному з 19.11.2019р. по 09.12.2019р., що спростовує факт потребування її стороннього догляду; посилання позивача на те, що вона начебто перебувала у стані сильного нервового стресу, нічим не підтверджується; не зазначено, в чому провина відповідача у зміні звичайного укладу життя позивача та в чому це проявилось; не надано жодних доказів зміни звичайного укладу життя позивача; не доведено, що порушення сну перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з діями/бездіяльністю саме його, а не оточуючого позивача середовища, її родини, друзів, трудового колективу тощо; позивачем не надано довідки з медичного закладу, яка б свідчила про відсутність у неї психічних чи психіатричних розладів, які б в свою чергу могли би викликати вище перелічені хворобливі симптоми; з тексту позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити, які саме проблеми зі здоров`ям у позивача, коли саме у неї виникли болі, яке саме відношення він має до болів, та якими медичними документами це підтверджується і в чому полягає.

На підставі наведеного просив в позові відмовити (а.с.59-64).

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов піджимали.

Відповідач в частині відшкодування моральної шкоди позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві, в частині відшкодування моральної шкоди поклав вирішення питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

19 листопада 2019 року приблизно о 17 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Daewoo-Espero, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Фрунзе у м. Добропіллі, при повороті праворуч, виїжджаючи з вулиці Фрунзе на проспект Перемоги, здійснив наїзд на ОСОБА_1 , яка переходила проїжджу частину по пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху водія напроти будинку № 26/1 по проспекту Перемоги у м. Добропіллі. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції Румянцева В.В. від 9 лютого 2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001648 від 18.12.2019р., було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.10, 11, 78).

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.12, 80, 81).

Отже, вказаними вище документами підтверджена подія адміністративного правопорушення, внаслідок якої ОСОБА_3 внаслідок ДТП було заподіяно легкі тілесні ушкодження ОСОБА_1 .

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, що містяться у ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Положеннями ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч.2 ст.76 ЦПК України).

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження вартості пошкодженого внаслідок ДТП майна позивачем надано суду копії податкової накладної № 2855-001543 від 10.02.2017р. ТОВ «АЛЛО» на мобільний телефон Рrestidio MultiPhoun 3453 Duo Bleck (чорний) (У1) вартістю 1699,00 грн, товарного чеку на пуховик синього кольору фірми GIASNA вартістю 5400 грн, платіжного доручення від 01.12.2018р. про перерахунок на рахунок ПП ОСОБА_5 вказаної суми. (а.с.14-17).

Разом з тим, з тексту протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 листопада 2019 року, постанови про закриття кримінального провадження від 9 лютого 2020 року та постанови суду про закриття адміністративного правопорушення від 6 березня 2020 року, якою встановлено подію адміністративного правопорушення, не вбачається, що внаслідок ДТП було пошкоджено особисті речі позивача (а.с.67-74).

Як пояснила сама позивач в судовому засіданні, належні їй мобільний телефон та пуховик нею не видавались та слідчим не оглядались, не вилучались.

Інших доказів пошкодження вказаного майна, а також доказів його пошкодження внаслідок ДТП, суду надано не було.

На підставі наведеного в задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, необхідно відмовити.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно епікризу історії хвороби № 6241 ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Добропільська ЛІЛ» з 19 листопада 2019 року по 9 грудня 2019 року з діагнозом ЗЧМТ. Стус головного мозку. Забиття потиличної ділянки, підборіддя. Забій, садна лівого ліктьового суглобу, лівого тазостегнового суглобу. Поступила у відділення зі скаргами на головний біль, біль в ділянці лівого ліктьового, тазостегнового суглобів, наявність забоїв. З анамнезу хвороби вбачається, що 19 листопада 2019 року, будучи пішоходом, була збита автомобілем (а.с.13).

У відповідності до копії довідки ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 30.12.2019р. № 458 гірничий майстер ПСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОСОБА_4 знаходився у відпустці без збереження заробітної плати з 22.11.2019р. по 27.11.2019р. (а.с.18).

Позивач має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21, 22).

Суд приходить до висновку про те, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у заподіянні фізичного болю та страждань внаслідок наїзду на неї автомобіля під керуванням позивача, у зв`язку з чим вона знаходилась на стаціонарному лікуванні, а також у заподіянні душевних стражданнях та переживаннях, яких позивач зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Суд враховує, що внаслідок пошкодження здоров`я змінився звичайний уклад життя позивача: вона вимушена була направляти свої сили на відновлення свого здоров`я, залишаючи малолітніх дітей на інших членів сім`ї, потребувала сторонньої допомоги, хвилювалась за своє майбутнє, а також те, що відповідач добровільно відшкодував потерпілій матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження її здоров`я (а.с.82-87).

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, тривалість порушення прав позивача відповідачем, враховуючи при цьому вимоги розумності та справедливості, і оцінює моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем позивачеві, в розмірі 15 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір необхідно покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що задоволені позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди становлять 75%, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 630,60 грн. (840,80 грн. х 75% : 100%) (а.с.1, 2).

Відповідно до ст.ст.23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, на відшкодування сплаченого судового збору 630 (шістсот тридцять) гривень 60 копійок.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та в іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу Х11 «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) № 731-1Х від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складання повного судового рішення 26 жовтня 2020 року

Суддя Г.В. Назаренко

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 16 жовтня 2020 року. Повне рішення складене 26 жовтня 2020 року.

Суддя Г.В. Назаренко