РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року Провадження №2/425/322/20

Справа №425/800/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар - Клименко А.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , якою просять усунути перешкоди в користуванні будинком шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач подала заяву, якою просила суд розглянути справу без її участі, вказала, що свої вимоги підтримує. А відповідач подав заяву про безумовне і добровільне визнання позовних вимог в повному обсязі. Також зазначив, що правові наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, їх роз`яснення з боку суду не потребує, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору просив за його відсутності.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиція позивача полягала в тому, що вона отримала в спадщину будинок АДРЕСА_1 , право власності на який вона зареєструвала за собою. У вказаному будинку залишився зареєстрованим її племінник - ОСОБА_2 . Однак відповідач не проживають в вказаному будинку з січня 2013 року. А реєстрація місця проживання відповідача у цьому будинку, заважає їй, вільно розпоряджатись та користуватись будинком і тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування зазначеним будинком.

Відповідач подав заяву, якою добровільно та безумовно позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним.

Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за рішенням суду, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, і ці заяви відповідають їх дійсній волі, а підстави вважати, що фактом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірному будинку будуть порушені особисті та майнові права позивача чи відповідача, відсутні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,133-142,200,206,211,213,217,220-222,244-248,258,259,263-265,268,272,273,351,352,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рубіжанським МВ ГУМВС України в Луганській області 05 серпня 2009 року; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Суддя - Д.С. Коваленко