справа №619/1126/20
провадження №2-з/619/3/20
УХВАЛА

іменем України

9 квітня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

заявник-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: АТ «Перший Український міжнародний банк», код в , місцезнаходження: 04070, м. Київ, Подільський район, вул. Андріївська, 4.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

8 квітня 2020 року в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а саме: виконавчим написом, вчиненим 12 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрованим в реєстрі за № 9670, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 36 801,04 грн за виконавчим провадженням № 61669442, яке проводиться приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 має наміри звернутися до суду з позовом до АТ «Перший Український міжнародний банк», треті особи: Приватний нотаріус Київської міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 12 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис № 9670. За змістом зазначеного виконавчого напису, з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» пропонується стягнути, як з боржника, грошову суму в розмірі 36 801,04 грн. Про існування вищезазначеного виконавчого напису заявник дізналася коли на її поштову адресу надійшла Постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2020, винесена в рамках виконавчого провадження № 61669442 приватним виконавцем Юхименко Ольгою Леонідівною, на підставі вищевказаного виконавчого напису. Попереджень чи вимог від АТ «Перший Український міжнародний банк» щодо наявності та розміру заборгованості заявник не отримувала, у зв`язку з чим була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги АТ «Перший Український міжнародний банк». ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця Юхименко О.Л. з заявою про надання належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження 61669442, в тому числі й копії виконавчого напису № 9670 від 12.03.2020 року та з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. з заявою про надання копії виконавчого напису виконавчого напису № 9670 від 12.03.2020 року та копій документів, що слугували підставою для вчинення виконавчого напису, однак до моменту їх отримання пройде деякий проміжок часу, під час якого приватний виконавець Юхименко О.Л. може безперешкодно виконувати протиправний виконавчий напис, що завдає майнової шкоди законним правам та інтересам заявника. Оскільки інші можливості захистити свої права, ані ж звернення до суду, заявнику не доступні, в теперішній час ОСОБА_1 вживаються заходи для збирання доказів з метою подання позовної заяви до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, однак в теперішній час ніщо не заважає приватному виконавцю здійснювати заходи примусового виконання, накладати арешт на належне мені майно, в тому числі й картковий рахунок в установі банку, з якого я отримую пенсію, внаслідок чого я буду позбавлена єдиного засобу для існування. Продовження стягнення за виконавчим написом, до вирішення питання про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що може ускладнити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, що може унеможливити ефективний захист прав та інтересів, за захистом яких ОСОБА_1 звернулася до суду. Може виникнути ситуація, за якої виконання рішення спричинить для заявника додатковий судовий процес щодо повернення стягнутого за виконавчим написом. Заявник є людиною похилого віку, страждає на ряд хронічних захворювань, має інвалідність другої групи і ще один судовий процес буде для неї надмірним моральним та фінансовим тягарем.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61669442 від 30.03.2020 вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, розглянувши заяву про примусове виконання виконавчого напису № 9670, виданого 12.03.2020 приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., відкрила виконавче провадження про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 36 801,04 гривень.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частин шостої-восьмої статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 12 березня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 9670, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 36 801,04 грн за виконавчим провадженням № 61669442, яке проводиться приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л.

При цьому предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, у даному випадку ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України просить зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

При цьому заявник повідомила суд про намір подати позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважає, що такий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства через порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та неправомірність вимог стягувача.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 обґрунтувала її можливістю передчасного арешту її майна, в тому числі й її карткового рахунку в установі банку. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому, суд вважає, що відсутні підстави для застосування в цій справі зустрічного забезпечення позову, оскільки забезпечено саме позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до частин 1,2 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424, цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 149-153, 157, 258-261, 353 ч.1 п.3, 354, п. 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

постановив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Перший Український міжнародний банк», особи які можуть отримати статус учасника справи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна.

В порядку забезпечення позову зупинити стягнення за виконавчим документом, а саме: виконавчим написом, вчиненим 12 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрованим в реєстрі за № 9670, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 36 801,04 грн за виконавчим провадженням № 61669442, яке проводиться приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити до відома заявнику ОСОБА_1 , АТ «Перший Український міжнародний банк», приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Харі Наталії Станіславівні та приватному виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ользі Леонідівні для негайного виконання та для вжиття відповідних заходів.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України строк, визначений статтею 354 цього Кодексу, продовжити на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України,

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 9 квітня 2020 року.

Суддя Є. А. Болибок