Справа №345/620/20
Провадження № 2/345/442/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором фінансового лізингу №IFH0A-00000152 від 23.10.2017 р. в розмірі 11025,55 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 23.10.2017 р. відповідач подав заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, чим висловив своє бажання щодо приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку і відповідно, така заява Умови, а також Тарифи банку складають договір фінансового лізингу, укладений між сторонами шляхом приєднання відповідача до умов такого договору. На виконання умов договору банк надав відповідачу у платне користування автомобіль марки «Fiat», модель 500L, 2017 року випуску, тип ТЗ: універсал, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту, лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за цим договором. Повернення предмету лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт.

Всупереч умовам договору відповідач не належним чином виконав взяті на себе зобов`язання після повернення предмета лізингу 23.10.2017р. Станом на 11.12.2019р. заборгованість за договором фінансового лізингу становить 11025,55 грн., з яких 5893,22 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмета лізингу; 5132,33 грн. - пеня. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача Савіхіна А.М. не з`явилася, однак вказала у позовній заяві про те, що позов підтримує, а справу просить розглянути без її участі - (а.с.2). Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про час та місце розгляду справи.

За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

23.10.2017 року ОСОБА_1 подав заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №IFH0A-00000152, яка разом з додатками до неї, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами разом складають договір фінансового лізингу. Відповідно до договору ОСОБА_1 отримав від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у платне користування автомобіль марки марки «Fiat», модель 500L, 2017 року випуску, тип ТЗ: універсал, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, які встановлені у графіку у Додатку 2 до договору, за яким сторони узгодили суму щомісячного платежу.

Відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № №IFH0A-00000152 від 23.10.2017 року за цим договором лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг: автомобіль згідно специфікації, викладеної в додатку № 1. Сторони узгодили строк лізингу.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с.5) станом на 11.12.2019 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 11025,55 грн з яких 5893,22 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмета лізингу; 5132,33 грн. - пеня

Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Пунктом третім частини другої статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлений обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов*язані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами.

Добровільно умови договору відповідач не виконує, про що свідчить виникла заборгованість за договором фінансового лізингу в сумі 11025,55 грн., але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов`язань за кредитним договором відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 4,12,81,237,263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 610, 1054 ЦК України, суд -

РІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором фінансово лізингу № IFH0A-00000152 від 23.10.2017 року у розмірі - 11025,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі - 2102,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: