Справа № 357/298/20
У Х В А Л А

07 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Бондаренко Н.В., розглянувши на підготовчому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича, про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

20.12.2019 року ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулося до суду з даним позовом, шляхом направлення поштою, який зареєстрований судом 14.01.2020 року, в якому просило в судовому порядку: 1) визнати недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) №б/н від 05.01.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0011 площею 2,8305 га, яка розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району, 2) скасувати запис про інше речове право право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за №30585802, внесений щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0011 площею 2,8305 га, яка розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), дата та час державної реєстрації: 04.03.2019 року 15:26:42, 3) стягнути солідарно з відповідачів на свою користь понесені судові витрати.

30.01.2020 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.03.2020 року, яке було перенесено в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному на 07.04.2020 року.

Представник позивача, адвокат Тетеря С.І., на підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності та просила закрити підготовче провадження у справі, а справу призначити до розгляду по суті.

Відповідач - ТДВ «Шамраївський цукровий завод», в особі директора Драчинського С.М., подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із запровадженням в Україні карантину.

Інші учасники справи на підготовче засідання не з`явилися, про дату,час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового засідання до суду не подали.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

04.03.2020 року представник позивача, адвокат Тетеря С.І., подала до суду заяву про зміну предмета позову, мотивуючи тим, що 16.01.2020 року, тобто після подання позовної заяви до суду, набрав чинності Закон України № 340-ІХ від 05.12.2019 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким внесено зміни до ст. 26 Закону України № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У зв`язку з вказаними змінами виключено можливість скасування записів державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, тому просила прийняти до розгляду заяву про зміну предмета позову, виклавши позовні вимоги в наступній редакції: 1) визнати недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) №б/н від 05.01.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0011 площею 2,8305 га, яка розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району, 2) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0011 площею 2,8305 га, яка розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), дата та час державної реєстрації: 04.03.2019 року 15:26:42, і припинити право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0011 площею 2,8305 га, яка розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, оскільки зміна предмету позову є правом позивача, вказана заява відповідає вимогам ст. 183 ЦПК України, подана у встановлений строк та до суду подано докази направлення копії такої заяви іншим учасникам справи, суд приходить до висновку про прийняття вказаної заяви до розгляду.

06.04.2020 року відповідач - ТДВ «Шамраївський цукровий завод», в особі директора Драчинського С.М., подав до суду відзив із запереченнями проти позову, оскільки вважає їх безпідставними, разом із клопотанням про поновлення строку для подання відзиву, мотивуючи тим, що ТДВ Шамраївський цукровий завод» є виробником сільськогосподарської продукції, що зумовлює сезонність, тому у зв`язку з підготовкою та початком весняно-польових робіт не було можливості своєчасно подати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані крім іншого виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За приписами ч. 21 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7та 11 до Конвенції (далі Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини, так у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Так, 30.01.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено право на подання відзиву та встановлено строк його подання 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 73), відповідач ТДВ «Шамраївський цукровий завод» отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 13.02.2020 року, отже у разі заперечення проти позовних вимог мав скористатися своїм право на подання відзиву у строк встановлений судом, однак таких дій не вчинив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданої до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, якщо особа вважає, що процесуальний строк може бути пропущеним має подати до закінчення цього строку заяву про його продовження.

Однак, відповідач - ТДВ «Шамраївський цукровий завод» не подав до суду заяву продовження процесуального строку встановленого судом до закінчення цього строку та не надав доказів щодо поважності причин його пропуску.

Так, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Ст. 183 ЦПК України, визначено загальні вимоги до форми та змісту клопотання, однак вказане клопотання відповідача подане без додержання вимог частини першої даної статті, тому підлягає поверненню без розгляду.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Таким чином, враховуючи зазначене та з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе прийняти поданий відповідачем відзив на позовну заяву, як заперечення проти позовних вимог.

Також, суд приймає до розгляду подану представником позивача постанову Київського апеляційного суду від 11.03.2020 року, у справі № 357/11534/18, оскільки поданий доказ має значення для прийняття обґрунтованого та законного рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання, зокрема у випадках визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Таким чином, враховуючи, першу неявку в судове засідання представника відповідача, який повідомив про причини неявки, запровадження в Україні карантину, прийняті судом заяву та додатковий доказ, про що вказано вище, суд приходить до висновку, про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, зі змінами від 16.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID19» встановлено з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року на усій території України карантин, рішенням уряду від 25.03.2020 року загальнонаціональний карантин продовжено до 24.04.2020 року.

Рада Суддів України 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін. Також, Рада суддів України просить громадян утриматися від відвідин суду, якщо у них є ознаки будь-якого вірусного захворювання.

Листом від 16.03.2020 року № 9рс-186/20 голова Ради суддів України звернувся до голів судів з рекомендацією запровадити особливий режим роботи судів України на період карантинних заходів, зокрема, рекомендовано громадянам - учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, подання представником позивача заяви про проведення підготовчого засідання за її відсутності та закриття підготовчого провадження, а також те, що явка учасників даної справи на підготовче засідання не визнавалася судом обов`язковою, суд роз`яснює, що відповідачі мають право подати до суду заяви про проведення підготовчого засідання у їхній відсутності зазначивши відомості щодо вказаного спору враховуючи положення ст. 197 ЦПК України.

Відповідно до п.12 ч.2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення.

Таким чином, враховуючи, що відповідач 02.04.2020 року направив учасникам справи відзив, який прийнятий судом, як заперечення проти позову, суд вважає за можливе встановити позивачу строк для подання відповіді на вказаний відзив та встановити відповідачу строк для подання заперечень на таку відповідь.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України, ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Керуючись ст. 161, 183, 197, 247, 258, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти до розгляду заяву ТОВ Агрофірма «Матюші», про зміну предмета позову.

Клопотання ТДВ «Шамраївський цукровий завод» про поновлення строку для подання відзиву повернути без розгляду.

Прийняти до розгляду відзив на позовну заяву, як заперечення відповідача - ТДВ «Шамраївський цукровий завод» проти позовних вимог.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 10 днів з дня його отримання, з урахуванням правил, встановлених частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Встановити відповідачам строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом 10 днів з дня її отримання, з урахуванням правил, встановлених частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Відкласти підготовче судове засідання на 26 травня 2020 року 10:30 год.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

СуддяО. В. Бондаренко