Справа № 489/4260/19
Провадження № 2/487/1007/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 р. Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просила стягнути з відповідача на її користь доплату страхового відшкодування в сумі 38436 гривень; витрати на складання звіту №70-19 від 12.04.2019 року в сумі 2500 гривень; витрати на правову допомогу адвоката в сумі 2500 гривень; судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 21.03.2019 року в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода. Цивільно-правова відповідальність винного в ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», поліс № АМ/2333883. Пошкоджений її автомобіль Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 . У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відповідач сплатив страхове відшкодування у розмірі лише 25436 гривень, суму страхового відшкодування з нею погоджено не було. Згідно звіту № 70-19 від 12.04.2019 року вартість матеріального збитку складає 63914,91 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.08.2019 року дану справу направлено до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю.

Згілно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019 року справу передано судді Кузьменко В.В.

Ухвалою від 09.09.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

07.11.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив залишити позовні вимоги без задоволення, посилаючись на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, незаконними, необґрунтованими та недоведеними. 14.04.2018 року між ТДВ СК «Альфа Гарант» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/2333883, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до умов даного договору страхування, розмір безумовної франшизи становить 2000 гривень. 21.03.2019 року відбулась ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 26.03.2019 року позивач звернулась до ТДВ СК «Альфа Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 30.03.2019 року на виконання вимог ст..34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено представника для огляду транспортного засобу Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 , за результатами якого складено відповідний протокол огляду з вичерпним переліком пошкоджених деталей. На підставі даного протоколу огляду було виконано Аварійний сертифікат № 98-D/52/7 від 19.04.2019 року, відповідно до результатів якого встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 , складає 27437 гривень 87 копійок. 26.03.2019 року позивач звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування із зазначенням відомостей про особисті банківські реквізити одержувача страхового відшкодування. Факт узгодження способу та розміру збитку між сторонами підтверджується також тим, що зазначена заява була самостійно надрукована та підписана позивачкою. Позивач не повідомляла Товариство про необхідність проведення експертизи пошкодженого майна, натомість у заяві від 26.03.2019 року погодилася із способом та розміром того збитку, який розраховано страховиком. Окрім того, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2333883, передбачає франшизу у розмірі 2000 гривень. 17.05.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 20864 гривні 89 копійок на користь позивача. 24.06.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 4572 гривні 98 копійок на користь позивача. ТДВ СК «Альфа-Гарант» було належним чином та у повному обсязі виконано всі зобов`язання покладені на нього як на страховика ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а розмір страхового відшкодування було розраховано, погоджено та сплачено на користь позивача із додержанням вимог законодавства. Окрім того ТДВ СК «Альфа-Гарант» заперечує проти задоволення вимог, щодо стягнення витрат пов`язаних із складанням звіту, враховуючи той факт, що зазначені витрати не підтверджені належними та достатніми доказами. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених ст..41 Закону) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Протокол огляду транспортного засобу Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 , складено 30.03.2019 року, тобто представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» оглянув автомобіль позивача в межах 10 днів з дня повідомлення про ДТП. Отже, з боку відповідача було належним чином виконано обов`язок щодо направлення свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна, а тому, підстави для стягнення витрат за проведення оцінки із страховика, у даному випадку відсутні. Позиваче не зазначено, які саме порушення законодавства було допущено з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант» при розрахунку та виплаті страхового відшкодування, а вказівка про те, що не було погоджено розмір відшкодування спростовується зазначеними доводами і доказами, що містяться в матеріалах справи. Різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, який відшкодовує страховик згідно з нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Власником автомобіля Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого Центром ДАІ від 23.07.2014 року.

Відповідачем ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) 15 квітня 2018 року укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/2333833, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до умов даного договору страхування, розмір безумовної франшизи становить 2000 гривень.

21 березня 2019 року о 13.00 в м. Миколаєві на перехресті пр. Центрального та вул. Фалеївська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2019 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (справа №489/1738/19).

26 березня 2019 року позивач звернувся до ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 21 березня 2019 року з її автомобілем - Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 та автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2 .

Відповідачем ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», згідно з ст. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», направлено представника для оцінки шкоди, завданої позивачеві як власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 , за результатами якого 30 березня 2019 року складено протокол огляду транспортного засобу. На підставі даного протоколу огляду було виконано Аварійний сертифікат № 98-D/52/7 від 19.04.2019 року, відповідно до результатів якого встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Mercedes-Benz E220 CDI, державний номер НОМЕР_1 , складає 27437 гривень 87 копійок.

26.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, з якої вбачається, що позивачка погодилась із способом і розміром збитку, розрахованим Страховиком.

Як вбачається з платіжного доручення № 975 від 17 травня 2019 року, платіжного доручення № 1761 від 24.06.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_1 було здійснено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 25437 гривень 87 копійок.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 Цивільного кодексу України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 Цивільного кодексу України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування з відповідача з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» - 38436,00 грн.

Судом встановлено, що на виконання договору добровільного майнового страхування відповідач ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатив страхове відшкодування у розмірі 27437 гривень 87 копійок, що було погоджено з позивачем.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Частиною четвертою статті 988 ЦК України також визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відтак слід дійти висновку, що страховик і потерпілий - ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 досягли згоди стосовно розрахунку розміру страхового відшкодування та способу його розрахунку. Страховиком було виконано обов`язок із відшкодування збитків потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася з вини особи, цивільна відповідальність якої ним була забезпечена.

Таким чином, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було належним чином та у повному обсязі виконано всі зобов`язання покладені на нього, як на страховика ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а розмір страхового відшкодування було розраховано, погоджено та сплачено на користь позивача із додержанням вимог законодавства.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 22, 24, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 22, 979, 980, 988, 999, 1166, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 6, 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1, 5-7, 10 «Про страхування», ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або до того ж суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.04.2020 року.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко