РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/9308/19

Провадження № 22-ц/4815/204/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне підприємство «Буд Кепітал Менеджмент»,

треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Дочірнє підприємство «Градобуд-Рівне», Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Рівненська брама»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» адвоката - Дяденчука А.І. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2019 року, ухвалене в складі судді Тимощука О.Я., повний текст рішення складено 13 листопада 2019 року у справі № 569/9308/19,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Рівненська брама» про зобов`язання вчинення дій.

Позов обгрунтований тим, що 20 січня 2016 року між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом ЖБК «Рівненська Брама» було укладено договір пайової участі в будівництві №27/8 (зі змінами від15 вересня 2016 року) Свої зобов`язання щодо сплати пайових внесків по договору № 27/8 від 20.01.2016 року вона виконала в повному обсязі. Натомість, ОК «ЖБК «Рівненська брама» своїх зобов`язань по договору не виконав та не забезпечив будівництво об`єкту та ведення його в експлуатацію в строк до 30.06.2017 р. що, у свою чергу, унеможливило передачу позивачу, визначену в договорі квартиру за актом приймання-передачі, з метою реєстрації права власності на неї. При цьому, інвестиційним договором від 17.10.2018 року ДП «Градобуд-Рівне» передало ПП «Буд Кепітал Менеджмент» всі права та обов`язки, передбачені Угодою №20 для Інвестора-2. З огляду на те, що п.п. 3.3.5-3.3.7 Інвестиційного договору від 17.10.2018 р. ПП «Буд Кепітал Менеджмент» має право розпорядження майновими правами на об`єкт інвестування, тому вважає, що саме відповідач зобов`язаний виконати обов`язок по передачі ОСОБА_1 у власність квартиру 27 по технічним паспортам загальною проектною площею 58,82 м.кв. відповідно на 5 пов. в 11 секції Об`єкту.

Рішенням Рівненського міського суду від 12 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Рівненська брама» про зобов`язання вчинення дій - задоволено частково.

Зобов`язано Приватне підприємство «Буд Кепітал Менеджмент» укласти з ОСОБА_1 договір про заміну сторони у договорі пайової участі 27/8 від 20 січня 2016 року з ОК «ЖБК «Рівненська брама» на ПП «Буд Кепітал Менеджмент», як правонаступник ОК «ЖБК «Рівненська брама» та зобов`язано Приватне підприємство «Буд Кепітал Менеджмент» передати ОСОБА_1 , за актом приймання-передачі, квартиру номер 27 загальною проектною площею 58,52 м. кв. на п`ятому поверсі в 11 секції кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_4 та документи необхідні для реєстрації права власності на неї після здачі будинку в експлуатацію.

Стягнуто з Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 536,80 гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, відповідач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також вважаючи, що рішення прийнято без повного та всебічного з`ясування обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правонаступництва між ПП «Буд Кепітал Менеджмент» та ОК «ЖБК «Рівненська брама».

Вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення під умовою, що не відповідає вимогам ч. 6 ст. 265 ЦПК України, оскільки задоволення позову та виконання рішення залежить від настання або ненастання певних обставин.

Покликається на те, що суд в оскаржуваному рішенні не вказав, у який спосіб та яким чином відповідач порушує, або не визнає майнові права ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4 .

Крім того, не було взято до уваги доводів відповідача, що за правилами ч. 1 ст. 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи.

Відзив до апеляційного суду не надходив.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення не відповідає.

Встановлено, що 20 січня 2016 року між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом ЖБК «Рівненська Брама» було укладено договір пайової участі в будівництві №27/8, а 15 вересня 2016 року було укладено Договір (про внесення змін до договору пайової участі № 27/8 від 20.01.2016 року), за умовами якого Пайовик вступає, а Кооператив приймає Пайовика в асоційовані члени Кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови на вулицях АДРЕСА_4 (далі - Об`єкт) і реалізації статутної мети Кооперативу, Пайовик зобов`язується взяти пайову участь в будівництві Об`єкту та реалізації статутної мети і завдань Кооперативу з метою отримання у власність квартиру, номер 27, по технічному паспорту загальною проектною площею 58,82 м. кв. на 5-му поверсі в 11 секції Об`єкту (п. 1.1 договору).

Згідно 1.2. Договору, кооператив зобов`язується організувати і забезпечити будівництво Об`єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність квартиру, обумовлену цим договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску.

В силу п. 2.1. Договору, загальний розмір пайового внеску Пайовика визначається Кооперативом та на день укладення договору становить 536 085 гривень 00 коп., що на дату укладення цього Договору еквівалентно 19 494 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири) долари США згідно з курсом продажу долара США у ПАТ «Укргазбанк», станом на 20 січня 2016 року з розрахунку 9 114 гривень 00 коп. за один квадратний метр загальної площі квартири, що еквівалентно 331 долар 42 центи США згідно з курсом продажу долара США у ПАТ «Укргазбанк», станом на день укладання договору, без внутрішніх оздоблювальних робіт.

За умовами п. 3.1. Договору визначено, що пайовик має право після повної сплати внеску, в порядку і строки, визначені цим договором, отримати від Кооперативу довідку про здійснення повної оплати пайового внеску, яка підтверджує викуп Пайовиком Квартири - для оформлення права власності на квартиру.

Відповідно до п. 3.4. Договору, Кооператив зобов`язаний: - закріпити квартиру за Пайовиком, організувати та забезпечити будівництво об`єкту та здачу його в експлуатацію в термін до 30.12.2016 р., за умови належного виконання Пайовиком своїх зобов`язань щодо здійснення пайового внеску; - після прийняття об`єкта в експлуатацію та повного виконання пайовиком своїх грошових зобов`язань за даним договором, передати пайовику квартиру за актом приймання - передачі та документи необхідні для реєстрації права власності на неї; - надавати пайовику інформацію, що стосується питань будівництва та іншої діяльності кооперативу.

Згідно Додатку № 1 до договору пайовик сплачує пайовий внесок на розрахунковий рахунок ЖБК 20.01.2016 року в сумі 536 085,00 грн.

Додатком № 2 до Договору наведено план розміщення квартири.

Договором (про внесення змін до договору пайової участі №27/8 від 20.01.2016 року) від 15.09.2016 року сторони узгодили змінити секцію в якій позивач має отримати квартиру з 8 на 11, а також строк до якого ОК «ЖКБ «Рівненська брама» має забезпечити будівництво та здачу в експлуатацію об`єкта з 30.12.2016 року на 30.06.2017 року.

Свої зобов`язання по оплаті пайового внеску позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 14967021 від 20.01.2016 року про внесення пайового внеску за договором пайової участі № 27/8 від 20.01.2016 року.

22 серпня 2007 року між Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради та ТОВ «Реноме-Євробуд» і ДП «Градобуд-Рівне» було укладено Угоду №20 про дольову участь у будівництві житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення на АДРЕСА_4 (далі по тексту - Угода №20 від 22.08.2007 р.).

18 червня 2015 року між Дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» та Обслуговуючим кооперативом ЖБК «Рівненська брама» укладено договір уступки вимоги (цесії), згідно якого ДП «Градобуд-Рівне» відступив кооперативу в повному обсязі всі права та обов`язки Інвестора за Угодою №20 від 22.08.2007 року.

06 вересня 2016 року, сторонами Договору уступки вимоги (цесії) було викладено даний правочин в новій редакції. Зокрема п. 11 Договору уступки вимоги (цесії) в редакції від 06.09.2016р. передбачено, що одностороння зміна або розірвання договору не допускається. Будь-які доповнення до договору вносяться за згодою обох його сторін з обов`язковим укладенням письмового документа. Розірвання договору не допускається.

26 квітня 2017 року між Дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» та ОК «ЖБК «Рівненська брама» укладено договір про внесення змін та доповнень до Договору уступки вимоги (цесії) від 18.06.2015 р. в редакції договору від 06.09.2016 р. Згідно вказаного договору про внесення змін та доповнень, на ОК «ЖБК «Рівненська брама» було покладено обов`язок укласти Угоду №20 від 22.08.2007 р. в новій редакції, де передбачити заміну сторони Інвестора-2 на Цесіонарія (ОК «ЖБК «Рівненська брама»), а також до 01 травня 2018 року забезпечити здачу в експлуатацію першої, другої та третьої секції будівництва кварталу житлової забудови з торгівельно-розважальним центром на вулицях АДРЕСА_4 (І черга). Крім того, п. 3 вказаного Договору про внесення змін та доповнень від 26.04.2017 р. сторонами було передбачено, що Договір уступки вимоги (цесії) вважається розірваним у випадку не виконання Цесіонарієм обов`язку по здачі в експлуатацію до 01 травня 2018 року вищевказаної першої черги будівництва на АДРЕСА_4 .

17 жовтня 2018 року між Дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» та Приватним підприємством «Буд Кепітал Менеджмент» укладено інвестиційний договір по організації фінансування та будівництва Об`єкта інвестування на АДРЕСА_4 в межах та на умовах визначених Угодою №20 від 22.08.2007 р., згідно якої ДП «Градобуд-Рівне» є стороною, яка іменується Інвестор-2, слідує, що за наслідками розірвання Договору уступки вимоги (цесії) від 18.06.2015 р. в редакції від 06.09.2016 р. всі права та обов`язки Інвестора передані ОК «ЖБК «Рівненська брама» були повернуті Дочірньому підприємству «Градобуд-Рівне».

Згідно ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частина 1 статті 2 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, діючим законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права.

Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності в особи суб`єктивного цивільного права, яке безпосередньо не завдає шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права.

Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У абзаці 2 п. 11 постанови №14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК в редакції до 15.12.2017 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Таким чином, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Разом з тим вищезазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду, який, задовольнячи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача передати ОСОБА_1 , за актом приймання-передачі квартиру та документи необхідні для реєстрації права власності на неї після здачі будинку в експлуатацію, не звернув уваги, що такий спосіб захисту не передбачений законом. Вимога вчиняти певні дії в майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки вже порушене право, хоч у цьому випадку і таке не мало місце.

Наведене узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-298153цс15, та від 24 травня 2017 року у справі № 6-951цс16.

Із позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Приватне підприємство «Буд Кепітал Менеджмент» укласти з ОСОБА_1 договір про заміну сторони у договорі пайової участі 27/8 від 20 січня 2016 року з ОК «ЖБК «Рівненська брама» на ПП «Буд Кепітал Менеджмент», як правонаступник ОК «ЖБК «Рівненська брама» та зобов`язати Приватне підприємство «Буд Кепітал Менеджмент» передати ОСОБА_1 , за актом приймання-передачі, квартиру номер 27 загальною проектною площею 58,52 м. кв. на п`ятому поверсі в 11 секції кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_4 та документи необхідні для реєстрації права власності на неї після здачі будинку в експлуатацію.

При цьому зазначає, що одинадцята секція об`єкту будівництва кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_4 , майнові права на квартиру які наявні в неї не збудована.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи повинно існувати на час звернення до суду. Однак, матеріали справи не містять таких доказів.

Врвховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що не знайшли свого підтвердження факти порушення особистих прав та інтересів ОСОБА_1 , які підлягають захисту в порядку цивільного судочинства в обраний нею спосіб, що є підставою для відмови в задоволенні позову у повному обсязі.

У відповідності до положень частини першої статті 4 ЦПК України, статей 15,16 ЦК України позивач звернувся до суду з даним позовом передчасно, не використавши всі способи захисту, передбачені главою 49 ЦК України та п. 4.1 договору пайової участі в будівництві від 20.01.2016 року.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Частиною 13ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір за подання апеляційної скарги віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382-384 ЦПК України, ст.15, 16 ЦК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» адвоката - Дяденчука А.І. задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2019 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Рівненська брама» про зобов`язання вчинення дій відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» судовий збір у сумі 2305,20 грн. за перегляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 квітня 2020 року

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.