Справа № 453/432/20
№ провадження 2/453/224/20
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

06 квітня 2020 року м.Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Ясінський Ю.Є., розглянувши та перевіривши на відповідність вимогам ЦПК України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Укртранснафта», В.о. генерального директора АТ « Укртранснафта» Кость Ігора Юрійовича про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача - адвокатеса Остимчук О.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувалась до суду з позовом до АТ «Укртранснафта», в.о. генерального директора АТ «Укртранснафта» Костя І.Ю. про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно із ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви таких документів позивачем не долучено

Суд позбавлений можливості вирішити питання про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі, оскільки така заява підлягає залишенню без руху, так як подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

У відповідності до ст. ст. 1, 2 Закону України « Про судовий збір» за подання заяв, скарг до суду на всій території України справляється судовий збір, платниками якого є, громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи у тому числі іноземні) та фізичні особи- підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 9 Закону України « Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України . Суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Норми ст. 5 ч.1 п.1 Закону України « Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та покладення на в.о. генерального директора АТ « Укртранснафта» Костя І.Ю. обов`язку покрити шкоду, заподіяну АТ « Укртранснафта» у зв`язку з оплатою працівникові - ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогами при пред`явленні яких позивач звільняється від сплати судового збору.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата- це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Порядок та строки виплати заробітної плати визначені в статті 115 КЗпП України.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу є іншим видом виплат, який, як і зазначено представницею позивача - адвокатесою Остимчук О.О., врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для даного стягнення проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Таким чином, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є тотожною до вимог про стягнення заробітної плати, а тому не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких п.1 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», в редакції від 22 травня 2015 року, яка набрала чинності з 1 вересня 2015 року, судовий збір не сплачується.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, який міститься у Постанові від 30 січня 2019 року ( справа № 910/4518/16), Ухвали Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 22 липня 2019 року ( справа 488/769/17), приписів ст. ст. 94, 116,117 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 1, 2 Закону України « Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Згідно з юридичними позиціями перелічених судових інстанцій, пільга щодо сплати судового збору, передбачена ст. 5 п.1 Закону України « Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі- у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ( або за час вимушеного прогулу), визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, встановлення факту звільнення, під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тобто, Верховний Суд прийшов до висновку, що п.1 ч.2 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» чітко визначено вимоги, які випливають з норм трудового законодавства, які не підлягають оплаті судовим збором при зверненні до суду.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору в частині трьох вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з того, що середній заробіток за час вимушеного прогулу є позовною вимогою майнового характеру, обчислюється судом при ухвалені рішення і на даний час суму до стягнення визначити неможливо, сума судового збору має бути визначена виходячи з мінімальної суми, визначеної законом.

Відповідно до Закону України « Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено в розмірі 2102, 00 гривні.

Відповідно до ч.1. ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє хвалу про залишення заяви без руху.

Згідно із ч.2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без рух постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити .

Виходячи з цього, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 2 522, 40 гр. на: рахунок отримувача UA0013505, отримувач коштів УКуСколiв. р/Сколiвський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37904831, банк отримувача- Казначейство України /ЕАП/, код банку отримувача (МФО) - 899998, Код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ « Укртранснафта», В.о. генерального директора АТ «Укртранснафта» Кость Ігора Юрійовича про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без рух.

Встановити позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення їй копії ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, заява буде вважатся неподаною і повернута заявнику.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області