Постанова

Іменем України

01 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 760/25109/18

провадження № 61-940св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Чулієв Атаджан Абдуназарович, державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_3 ,

представник державного підприємства «СЕТАМ» - Ганчук Григорій Володимирович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

представник третьої особи -Майтапова Валерія Юріївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва, у складі судді Українця В. В., від 11 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Голуб С. А., Ігнатченко Н. В., Таргоній Д. О., від 04 грудня

2019 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва А. А., державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі -

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), про визнання недійсними електронних торгів та застосування наслідків їх недійсності.

Позовна заява мотивована тим, що 20 серпня 2010 року Солом`янський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 2-1748-1/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі

162 780,49 грн. Зазначений виконавчий лист був пред`явлений

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Чулієву А. А. У межах виконавчого провадження 05 вересня 2018 року ДП «СЕТАМ», не повідомивши її вчасно, провело електронні торги з продажу квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності. Згідно з протоколом № 356097 про проведення електронних торгів переможцем торгів став учасник № 6 - ОСОБА_3 , який запропонував початкову цінову пропозицію в розмірі 637 830 грн. На думку позивача, електронні торги відбулися з порушенням закону, оскільки ДП «СЕТАМ» не робило у місцевих друкованих ЗМІ публікації інформації щодо квартири; система реалізації майна не містила вичерпної інформації про майно, що підлягало продажу на електронних торгах, а саме: кінцевий термін прийому заявок в електронних торгах, строки сплати та розмір гарантійного внеску, реквізити рахунку, на який вноситься гарантійний внесок (найменування банку, МФО банку, номер рахунку, призначення платежу). Також інформаційне повідомлення про електронні торги не містило інформацію про майно (лот), а саме: відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб, крок електронних торгів. Реєстраційний номер лота 296898 не містив інформації про те, що квартира знаходиться під арештом. Вказувала, що неправомірні дії ДП «СЕТАМ» та приватного виконавця Чулієва A. A. призвели до зниження кількості учасників та їх цінових пропозицій на спірну квартиру. Початкова ціна квартири не відповідає ринковим цінам, проте вона не отримувала від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва A. A. висновку про вартість майна, а тому була позбавлена можливості зробити рецензію на звіт. Крім того, вказувала, що вона була позбавлена можливості взяти участь в електронних торгах, через те, що

ДП «СЕТАМ» відправило лист № 7621/18-18-18 від 10 серпня 2018 року лише 21 серпня 2018 року і не на адресу фактичного проживання згідно виконавчого документа, а на адресу проживання її сестри:

АДРЕСА_2 , яка його знайшла в поштовій скриньці

04 вересня 2018 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд визнати недійсними результати електронних торгів, оформлені протоколом

від 05 вересня 2018 року № 356097, з реалізації квартири

АДРЕСА_1 та застосувати наслідки їх недійсності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня

2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна відбулися з дотриманням процедури їх проведення, а факти порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорювала ці торги та яка є боржником у зобов`язанні, не знайшли свого підтвердження належними доказами.Боржник знав про існування виконавчого провадження відносно нього, отримував постанови приватного виконавця.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня

2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши при цьому, що порушення, допущені приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення до призначення прилюдних торгів, у тому числі, щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач не надала будь-яких доказів порушення її прав при проведенні електронних торгів. Посилання заявника на те, що приватний виконавець не звернув стягнення на інше належне позивачу майно, не є безумовною підставою визнання електронних торгів недійсними, оскільки у випадку незгоди із діями або бездіяльністю приватного виконавця сторона виконавчого провадження має право оскаржити їх до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби чи звернутись до суду зі скаргою у порядку, встановленому цивільним процесуальним законом.Спірна квартира була предметом іпотеки, рішення суду не виконувалось боржником протягом 8 років, за рахунок відрахувань із зарплати та пенсії боржника борг не міг бути погашений, отже предмет іпотеки правомірно був виставлений на електронні торги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року у справі № 760/23947/118 визнано неправомірними дії приватного виконавця Чулієва А. А. щодо виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 серпня

2010 року № 2-1748-1/10 шляхом звернення стягнення на спірну квартиру, яка належить заявнику. На думку заявника, приватний виконавець порушив черговість звернення стягнення на майно боржника, визначену

статтями 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначив, що суд апеляційної інстанції помилково не встановив порушення прав та законних інтересів ОСОБА_5 , не врахував, що неправомірні дії приватного виконавця безпосередньо вплинули на права та законні інтереси позивача. Система реалізації майна не містила вичерпну інформацію про майно, яке підлягало продажу на електронних торгах, інформаційне повідомлення про електронні торги не містило належної інформації. Також заявник наголошує на тому, що боржник не був належним чином повідомлений про день, час та місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Короткий зміст відзивів на касаційну скаргу

У відзивах на касаційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Чулієв А. А., ДП «СЕТАМ», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просять суд залишити касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Кредитний договір від 21 листопада 2006 року № 014/9407/82/49242, укладений між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (назву якого змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 , розірвано; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 161 049,99 грн та судові витрати у розмірі 1 730,50 грн, а всього стягнуто 162 780,49 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

На виконання зазначеного рішення Солом`янським районним судом

м. Києва 08 лютого 2011 року видано виконавчий лист № 2-1748-1/10.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва

Чулієва А. А. від 04 червня 2018 року відкрито виконавче провадження

№ 56526935 за виконавчим листом № 2-1748-1/10 до боржника

ОСОБА_1

04 червня 2018 року постановою приватного виконавця накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

14 червня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт та описано квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою приватного виконавця від 27 червня 2018 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_6 , який має сертифікат, виданий 03 травня 2017 за № 381/17, щодо надання звіту про вартість квартири АДРЕСА_1 за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

ДП «СЕТАМ» надіслано ОСОБА_1 лист від 10 серпня 2018 року

№ 7621/18-18-18, в якому повідомлялося про відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота - 296898; відомості про предмет іпотеки - двокімнатна квартира АДРЕСА_3 ; день та час проведення електронних торгів - 05 вересня 2018 року о 09:00; початкова ціна продажу майна - 637 830 грн.

Інформацію про проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» було опубліковано в газетах «Метро» № 62 (563) за 13 серпня 2018 року та «Улюблена газета українців» № 352 за 20 серпня 2018 року та 05 вересня

2018 року.

Згідно з протоколом проведення електронних торгів від 05 вересня

2018 року № 356097 переможцем торгів став ОСОБА_3 , який придбав лот за стартовою ціною 637 830 грн.

07 вересня 2018 року ДП «СЕТАМ» надіслало ОСОБА_5 копію протоколу № 356097 про проведення електронних торгів по лоту № 296898.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

У відповідності до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина перша

статті 61 Закону України «Про виконавче провадження).

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства

(стаття 650 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина перша статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 зроблено висновок, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Об`єктом захисту виступає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, справа № 922/3537/17, провадження № 12-127гс19).

Згідно зі статтею 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки права і законні інтереси особи, яка оспорювала ці електронні торги та яка є боржником у зобов`язанні, внаслідок невиконання якого з неї судовим рішенням

у 2010 році стягнуто заборгованість, порушені не були. Позивач не довела належними та допустимими доказами факт того, що її не було повідомлено про день та час проведення електронних торгів, також про початкову ціну продажу спірного майна.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що приватний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, у тому числі й оцінку майна, а самі електронні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Посилання касаційної скарги на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року у справі № 760/23947/18, якою визнано неправомірними дії приватного виконавця щодо виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 року

№ 2-1748-1/10 шляхом звернення стягнення на спірну квартиру,є безпідставними, оскільки постановою Верховного Суду від 26 лютого

2020 року касаційні скарги АТ «Райффайзен Банк Аваль» та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А. А. задоволено.Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення. Відмовлено у задоволенні скарг ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А. А., заінтересована особа: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Під час розгляду справи № 760/23947/118 суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що суди попередніх інстанцій не дали належної оцінки тому, що боржник не пропонувала майно, яке необхідно реалізувати в першу чергу для погашення заборгованості за виконавчим листом, а сума стягнення значно перевищує п`ять мінімальних розмірів заробітної плати, при цьому рішення суду про стягнення заборгованості суду не виконувалось боржником протягом 8 років, отже дійшли передчасних висновків про задоволення скарги на дії приватного виконавця.

Встановлені судами обставини свідчать про намір ОСОБА_1 уникнути виконання судового рішення, ухваленого у 2010 році, яке тривалий час перебувало на виконанні у державного та приватного виконавців.

Доводи касаційної скарги, які є аналогічними доводам апеляційної скарги, мотивована відповідь на які була надана судом апеляційної інстанції, не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильних по суті спору висновків судів попередніх інстанцій, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції відповідно до частини першої

статті 400 ЦПК України. Підстави для скасування оскаржених судових рішень відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня

2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович