Справа № 754/4427/20
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: Сенюта В.О.

за участю секретаря: Василенко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жиглій Валентини Миколаївни про примусове проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшло подання головного державного виконавця Деснянського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Жиглій В.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Деснянському РВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) знаходиться виконавчі провадження № 61188566 та № 53199368 з примусового виконання виконавчого листа № 686/2044/15-ц від 06.11.2015 року Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь дружини ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.10.2015 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку та виконавчого листа № 686/20441/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи з 06.10.2015 року до повноліття дитини. Станом на 02.04.2020 року заборгованість боржника перед стягувачем становить 41009,73 грн. та 103670,41 грн. Рішення суду боржником не виконується. Боржник з`явився на виклики державного виконавця та надав письмові пояснення. Виходом державного виконавця та мобільної групи за адресою АДРЕСА_2 з метою перевірки майнового стану не виявилося можливим, оскільки двері ніхто не відчиняв, про що складені відповідні акти. Згідно отриманих відповідей ДФС, ПФУ про джерела отримання доходів боржника інформація в ДРФО відсутня. Квартира АДРЕСА_1 за боржником не зареєстрована. Транспортні засоби відсутні, відомості про заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні. Оскільки іншого належного на праві власності майна боржнику не виявлено, а боржник не вчиняє дій щодо виконання рішення суду головний державний виконавець просить постановити ухвалу про примусове проникнення до житла боржника.

В судове засідання в день надходження подання головний державний виконавець не з`явився, матеріали виконавчого провадження суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання негайне, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

З урахуванням вказаної норми, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників судового розгляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання з наступних підстав.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2020 року вбачається, що у провадженні головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жиглій В.М. перебуває виконавче провадження № 61188566 з примусового виконання виконавчого листа № 686/20441/15-ц від 30.01.2020 року, виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.12.2016 року, виконавче провадження № 53199368 з примусового виконання виконавчого листа № 686/20441/15-ц від 30.01.2020 року, виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.10.2015 року до досягнення сином трирічного віку, перебуває у провадженні головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Годзь Є.І.

На підставі постанови від 26.12.2016 року в межах виконавчого провадження № 53199368 було накладено арешт на все майно з метою забезпечення виконання рішення суду.

Згідно відповіді від 14.03.2018 року Комунального підприємства Київської міської ради «КМБТІ» квартира АДРЕСА_1 на праві власності не реєструвалася.

Як вбачається з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З відповіді ПФУ вбачається, що інформація з приводу працевлаштування ОСОБА_1 за трудовими та цивільно - правовими договорами, а також отримання пенсії відсутня.

Відсутня також інформація у реєстрах щодо: права власності на нерухоме майно, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, іпотек. Транспортний засобі за боржником не зареєстровано.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Згідно до п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що звертаючись із поданням про примусове проникнення до житла, виконавець має довести наступне: боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди; боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; майно належить боржнику або він має право користування ним; боржник не надавав доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Всупереч ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», головний державний виконавець Жиглій В.М. суду не надала, а письмові матеріали подання не містять доказів повідомлення боржника про початок примусового виконання рішень суду.

Подання містить копію заяви ОСОБА_1 щодо його відмови виплачувати аліменти, оскільки йому перешкоджають у відвідуванні дитини, а також у нього виникли сумніви щодо його батьківства.

На підтвердження обґрунтування подання про проникнення до житла головним державним виконавцем надано копії актів про неможливість перевірити майновий стан боржника, оскільки двері квартири ніхто не відчиняє.

Однак, суд до уваги не приймає надані акти від 01.03.2019 року, 04.03.2019 року, 03.03.2020 року, оскільки останні складені одноособово головним державним виконавцем Жиглій В.М., в той час як у поданні вказано, що вихід здійснювався державним виконавцем та мобільною групою. Крім того, акти не містять час вчинення виконавчих дій, що не відповідає вимогам ст.ст. 22, 29 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Суд звертає увагу те, що один з наданих актів датовано 04.03.2019 року, в той час як боржник ОСОБА_1 на вказану дату викликається до виконавця за адресою м. Київ, вул. Бальзака, 64 каб. 9.

На підставі наведеного, на переконання суду, проникнення до житла боржника є крайнім методом виконання рішення суду та може бути застосованим лише за наявності беззаперечних доказів та підстав, які в даному випадку відсутні, відтак суд вважає, що подання є передчасним, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Жиглій Валентини Миколаївни про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено 09.04.2020 року.

Суддя: В.О. Сенюта