Справа № 591/604/19
Провадження № 2/591/186/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ї особи: ОСОБА_3

про стягнення грошової компенсації в порядку розподілу сумісного майна подружжя -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , 3-ї особи: ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації в порядку розподілу сумісного майна подружжяі свої позовні вимоги мотивує тим, що з 06 серпня 2004 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з нею. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.12.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. 08 липня 2008 року, в період шлюбу, ними було придбано автомобіль марки ВАЗ 21114 2008 року випуску, колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1 (надалі - Автомобіль), право власності було оформлено на відповідача. 06 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 5946/2017/738254 транспортного засобу (надалі - Договір) марки ВАЗ, модель 21114, колір - чорний, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за продавцем ОСОБА_2 08.07.2008 року підрозділом ТСЦ 5946. Згідно п.3 Договору ціна продажу транспортного засобу склала 49000, 00 (сорок дев`ять тисяч) гривень. Під час судового процесу про розірвання шлюбу між сторонами, відповідач змінив замки на вхідних дверях в спільній квартирі позивача та відповідача. Дані факти підтверджуються висновками за матеріалами ЄО №65790 від 22.12.2017 року та ЄО №58087 від 17.11.2017 року Сумського ВП ГУ НП в Сумській області. Згідно складеного акту від 11.12.2017 року комісією було підтверджено, що ОСОБА_1 разом з донькою змушена була покинути квартиру, забравши речі першої необхідності, заливши при цьому всі речі, які були придбані під час шлюбу. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь у порядку поділу спільно придбаного під час шлюбу майна, грошову компенсацію за 66% частини автомобіля марки ВАЗ 21114 2008 року випуску, об`єм двигуна 1.6 куб.см., колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі - 32340 гривень, відступивши від рівності часток.

Позивачка ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_5 в письмових заявах позов підтримали повністю, просять слухати справу без їх участі, просять суд позов задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Одночасно також був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

3-тя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить підпис в поштових повідомленнях.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Ухвалою від 06.02.2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду на 25.04.2019 року, судові засідання відкладалися, зокрема, у зв`язку з неявкою відповідача, 3-ї особи та відсутністю доказів належного сповіщення відповідача.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що з 06 серпня 2004 року сторони перебувала у шлюбі.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з позивачкою.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.12.2017 року шлюб між сторонами було розірвано.

08 липня 2008 року, в період шлюбу, сторонами було придбано автомобіль марки ВАЗ 21114 2008 року випуску, колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1 (надалі - Автомобіль), право власності було оформлено на відповідача.

06 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 5946/2017/738254 транспортного засобу (надалі - Договір) марки ВАЗ, модель 21114, колір - чорний, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за продавцем ОСОБА_2 08.07.2008 року підрозділом ТСЦ 5946. Згідно п.3 Договору ціна продажу транспортного засобу склала 49000, 00 (сорок дев`ять тисяч) гривень.

Під час судового процесу про розірвання шлюбу між сторонами, відповідач змінив замки на вхідних дверях в спільній квартирі позивача та відповідача. Дані факти підтверджуються висновками за матеріалами ЄО №65790 від 22.12.2017 року та ЄО №58087 від 17.11.2017 року Сумського ВП ГУ НП в Сумській області. Згідно складеного акту від 11.12.2017 року комісією було підтверджено, що ОСОБА_1 разом з донькою змушена була покинути квартиру, забравши речі першої необхідності, заливши при цьому всі речі, які були придбані під час шлюбу.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 СК України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11 (надалі - Постанова), сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Пунктом 23 вищезазначеної Постанови передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Щодо відчуження спірного автомобіля, то законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в рішенні від 08 квітня 2015 року у справі № 6-7цс15, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження якого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Вибуття 06.12.2017 року транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21114, колір - чорний, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 із спільної сумісної власності подружжя відбулось поза волею позивачки, а кошти були використані не в інтересах сім`ї та не на її потреби та потреби дитини. Адже сторони тривалий час не перебували в шлюбних відносинах, не вели спільного господарства і не мали спільного сімейного бюджету, що підтверджено преюдиційним судовим рішенням від 26 грудня 2017 року по справі №591/6701/17.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Тобто, за наявності певних обставин суд може відступити від принципу рівності часток подружжя в праві на майно. Сімейний Кодекс України передбачає дві можливі підстави для такого відступлення: - наявність обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (ч.2 ст. 70 СК України); - наявність дитини (дітей), а також непрацездатних повнолітніх сина, дочки, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатні для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч.3 ст. 70 СК України).

Тобто при винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо.

Згідно висновків за матеріалами ЄО №65790 від 22.12.2017року та ЄО №58087 від 17.11.2017року Сумського ВП ГУ НП в Сумській області відповідач ОСОБА_2 вчинив сварку та перешкоду в користуванні спільно нажитим майном, змінив замки вхідних дверей квартири, вигнав позивача разом з дитиною та повідомив про надання доступу позивачу до квартири лише у свої присутності. Згідно складеного акту від 11.12.2017 року комісією було підтверджено, що позивачка разом з донькою ОСОБА_6 змушена була покинути квартиру, забравши речі першої необхідності, заливши при цьому всі речі, які були придбані під час шлюбу.

Оскільки відповідачем порушено права позивача на спільно придбане під час шлюбу майно - транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21114, колір - чорний, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , та здійснення його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї та не на її потреби, суд вважає за можливим відступити від засади рівності часток подружжя.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що поділ спільно придбаного під час шлюбу майна - транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21114, колір - чорний, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 не в рівних частках має своє обґрунтовування в наступному, а саме, те що ОСОБА_2 вчинив дії, що порушили права ОСОБА_1 та суперечили інтересам сім`ї, ОСОБА_2 здійснено відчуження транспортного засобу проти волі іншого з подружжя ОСОБА_1 і не в інтересах сім`ї та не на її потреби,що підтверджується укладенням договору купівлі-продажу 5946/2017/738254 транспортного засобу шляхом укладання Договору та висновками за матеріалами ЄО №65790 від 22.12.2017 року та ЄО №58087 від 17.11.2017 року Сумського ВП ГУ НП в Сумській області та актом від 11.12.2017 року, тому суд вважає за необхідне відступити від рівності часток.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу спільно придбаного під час шлюбу майна, грошову компенсацію за 66% частини вартості продажу транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21114, колір - чорний, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 в сумі 32340, 00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 65-71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11 -13, 76-81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ї особи: ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації в порядку розподілу сумісного майна подружжя - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) у порядку поділу спільно придбаного під час шлюбу майна, грошову компенсацію за 66% частини автомобіля марки ВАЗ 21114 2008 року випуску, об`єм двигуна 1.6 куб.см., колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі - 32340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) - 768 грн. 40 коп.судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 квітня 2020 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО