справа 278/494/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Фурман О.А., розглянув заяву позивача про забезпеченя позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні користування власністю,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Житомирського районного суду Житомирської області перебуває вказана цивільна справа, ухвалою від 10.03.2020 року в якій відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

09.04.2020 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, якою останній просить суд ухвалити рішення про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 220 та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного житлового будинку до вирішення по суті позову у даній справі.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що в разі незастосування таких заходів забезпечення позову наявною загрозою є настання обставин, що можуть ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у даній справі, відповідач може здійснити заходи, спрямовані на відчуження майна, зміну типу нерухомого майна шляхом поділу та/або виділу.

Проаналізувавши направлену заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову з огляду на наступне.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам" (пункт 4).

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Проаналізувавши зміст заяви, поданої позивачем, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки останнім не доведено суду той факт, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Не довів, що вжиття заходів забезпечення позову саме таким шляхом, який зазначено в заяві, не порушить прав, свобод та інтересів будь-яких інших осіб, які не є сторонами у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Складення повної ухвали відповідає даті її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Є.О. Грубіян