Провадження № 22-ц/801/410/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 рокуСправа № 127/28327/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2019 року, ухвалене суддею Іщук Т.П., в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 14 678,80 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 1 921 грн.

Позов мотивований тим, що між ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у формі полісу №АК/5741574 стосовно транспортного засобу «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначає, що 08 грудня 2017 року о 12:30 в м. Вінниці на перехресті вул. Гніванське шосе - вул. Святошинська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року по справі №127/26812/17 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Надалі, до ПАТ «СК «Країна» звернулася страхова компанія потерпілого ПАТ «СК «Арсенал Страхування» з претензією про регрес за страховим відшкодуванням на суму 15678,80 грн. 02 квітня 2018 року ПАТ «СК «Країна» було складено страховий акт №1-118/48303/3.2.29 та здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 14678,80 грн. Позивач вказує, що відповідач у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика у встановлені строки після настання ДТП, тому після виплати страхового відшкодування на користь страхової компанії потерпілої особи, в позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача у розмірі 14 768,80 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні позову. Судові витрати зі сплати судового збору залишено за позивачем. Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 2500,00 грн понесених відповідачем судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Не погодившись із вказаним рішенням, АТ «СК «Країна» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Скарга мотивована тим, що при винесенні рішення судом не враховано особливості Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з приводу обов`язку повідомлення водієм страховика про настання страхового випадку; відповідач не надав доказів того, що він не повідомив страхову компанію про страховий випадок з поважних причин.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт настання страхового випадку позивачем під сумнів не ставився, позивач в добровільному порядку сплатив страхове відшкодування, тому прийшов до висновку, що підстав для задоволення позову у зв`язку з неповідомленням ОСОБА_1 страховика про настання страхового випадку немає. Також судом зазначено, що позивачем не доведено належними засобами доказування наявності у нього необґрунтованих виплат в результаті неповідомлення відповідачем позивача про ДТП.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 грудня 2017 року близько 12 години 30 хвилин в місті Вінниця на перехресті вулиць Гніванське шосе та Святошинська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року по справі №127/26812/17, яка набрала законної сили 06 січня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн на користь держави (а.с. 10).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна» (забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5741574 від 11 квітня 2017 року (а.с. 11).

20 листопада 2017 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №292/17-Тз/Ц5, відповідно до якого ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП (а.с.16-23).

19 грудня 2017 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» затверджено страховий акт №006.01353117-1 за договором страхування №292/17-Тз/Ц5 від 20 листопада 2017 року, відповідно до якого вищевказану дорожньо-транспортну пригоду кваліфіковано як страховий випадок та прийнято рішення про виплату страхувальнику ОСОБА_2 суми страхового відшкодування в розмірі 15 678,80 грн.

21 грудня 2017 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» виплачено ТОВ «Преміям Моторс» 15 678,80 грн страхового відшкодування ОСОБА_2 - вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Camry» (а.с. 36).

17 січня 2018 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» надіслало ПАТ «СК «Країна» претензію на суму 15 678,80 грн, в якій зазначено, що ПАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до вказаного товариства, оскільки цивільно-правова відповідність водія автомобіля «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована ПАТ «СК «Країна» (а.с.14).

02 квітня 2018 року ПАТ «СК «Країна» затверджено страховий акт №01-118/48303/3.2.29 та відповідно до платіжного доручення №2791 від 03 квітня 2018 року сплачено ПАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування в розмірі 14 678,80 грн. (з урахуванням франшизи - 1000 грн) (а.с.37-38).

ОСОБА_1 про настання 08 грудня 2017 року в місті Вінниця даної дорожньо-транспортної пригоди ПАТ «СК «Країна» не повідомляв.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 979 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про страхування», п. 22.1 ст. 22, п.п. 33.1.4. п. 33.1, п.п. ґ п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також постановами Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №6-284цс15, від 22 березня 2017 року у справі №6-2011цс16 та Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №761/37577/15-ц, від 16 жовтня 2019 року у справі №355/205/17 та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Так, відповідно до п.п. 33.1.4. п. 33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Встановлений підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 згаданого Закону обов`язок водія транспортного засобу, причетного до ДТП, надати страховику повідомлення про ДТП передбачений законодавством із метою надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У п.п. ґ п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Однак, зазначена норма вказує на право страховика щодо подання регресної вимоги, а не на необхідність безумовного стягнення сум у порядку регресу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт настання страхового випадку встановлений постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2017. Сама подія ДТП визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується складеним ПАТ «СК «Країна» страховим актом від 02.04.2018, та ним добровільно сплачено страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням, наявним у матеріалах справи.

Таким чином, сам по собі факт неповідомлення у цій справі ОСОБА_1 страховика про настання страхового випадку, за умови наявності у останнього фактичної можливості щодо встановлення як самого факту настання страхового випадку, так і його обставин за допомогою інших джерел, не призвела до необґрунтованих виплат зі сторони позивача.

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14 не береться колегією суддів до уваги, оскільки правові висновки у зазначеному судовому рішенні ґрунтується на інших встановлених судами обставинах справи, щодо яких вони сформовані.

Доводи апеляційної скарги тотожні доводам позовної заяви, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що суд першої інстанції встановив всі обставини справи, надав їм належну оцінку, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко