ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/132/20 Справа № 205/4554/18 Головуючий у першій інстанції: Мовчан Д. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніна Ірина Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що його матері, ОСОБА_3 , на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0404 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2009 року. Право власності ОСОБА_3 за життя на належну їй частину вказаної земельної ділянки у встановленому законом порядку не зареєструвала. Інша 1/2 частина зазначеної земельної ділянки належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2009 року. Крім того, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0407 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на території АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської нотаріальної контори Гуніним О.В. Право власності ОСОБА_3 за своє життя на належну їй частину вказаної земельної ділянки у встановленому законом порядку також не зареєструвала. Інша 1/2 частина зазначеної земельної ділянки належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської нотаріальної контори Гуніним О.В. ОСОБА_3 померла і залишила заповіт на ім`я позивача. 18.11.2015 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Однак постановою приватного нотаріуса від 23.04.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що за життя спадкодавцем ОСОБА_3 не було зареєстровано право власності на частину нерухомого майна у вигляді вказаних земельних ділянок. Тому позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0404 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по АДРЕСА_1 та на 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0407 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0404 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на території АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0407 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на території АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1644,01 грн.

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0404 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДП Д* №020150 код ДЗК 81164013, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 29.09.1998 року №1930, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №020150 (а.с. 35).

ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка площею0,0407 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ,на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДП Д* №013896 код ДЗК 81164006, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від16.07.1998 року №1362, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №013896 (а.с. 34).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом РАЦС Марганецького МУЮ Дніпропетровської області 08.06.2005 року (а.с. 224 зворот).

Відповідно до копії спадкової справи №652/2005 (02-14), заведеної Другою нікопольською державною нотаріальною конторою 27.12.2005 року після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв спадщину ОСОБА_4 (а.с. 218-240).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, у зв`язку з чим Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №1126/2007 (а.с. 15).

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , площею 0,0404 га. по АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належної померлому, на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП Д* N4013 , виданого Дніпропетровською міською Радою народних депутатів від 03.12.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів за №020150, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів 29.09.98 року №1930, отримала його дружина ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори 02.04.2009 року, зареєстровано в реєстрі за №1-351 (а.с. 15).

Іншу 1/2 частину вказаної вище земельної ділянки ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , площею 0,0404 га. по АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належної померлому, на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП Д* N4013 , виданого Дніпропетровською міською Радою народних депутатів від 03.12.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів за №020150, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів 29.09.98 року №1930, - отримав позивач ОСОБА_1 , згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори 02.04.2009 року, зареєстровано в реєстрі за №1-344 (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , площею 0,0407 га. по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (що належала сестрі ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем був брат ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП Д* N4006 , виданого Дніпропетровською міською Радою народних депутатів від 12.08.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів за №013896, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів 16.07.98 року №1362), - спадкоємцем є його дружина ОСОБА_3 ; викладене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори 02.04.2009 року, зареєстровано в реєстрі за №1-349 (а.с. 16).

Іншу 1/2 частину вказаної вище земельної ділянки ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , площею 0,0407 га. по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (належної сестрі ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем був брат ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП Д* N4006 , виданого Дніпропетровською міською Радою народних депутатів від 12.08.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів за №013896, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів 16.07.98 року №1362), - отримав позивач ОСОБА_1 , згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори 02.04.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-341 (а.с. 18).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла дружина померлого - ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, та позивач по справі, як спадкоємець за заповітом, які 02.04.2009 року отримали свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що складається із 1/2 частки земельної ділянки розміром 0, 0407 га та із 1/2 частки земельної ділянки розміром 0, 0404 га, що розташовані по АДРЕСА_1 , для кожного із спадкоємців (а.с.15-18).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Краматорського МУЮ у Донецькій області 08.09.2015 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №2486 (а.с. 25).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача серії НОМЕР_5 , виданого Кіровський районним бюро ЗАГС м. Дніпропетровська 14.08.1958 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3. 08 серпня 1980 року, виданого Красногвардійським ЗАГС м. Дніпропетровська 08.08.1980 року (а.с. 76 зворот, 77).

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. 24 грудня 2005 року за реєстровим №5252, відповідно до якого заповіла усе її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, - ОСОБА_1 (а.с. 74 зворот).

Позивач прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. 24 грудня 2005 року за реєстровим №5252 (спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , є її син ОСОБА_1 ), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.04.2016 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною І.О., зареєстрованого в реєстрі за №329 (спадкова справа №204/2015) (а.с. 19).

Крім того, постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніної І.О. від 23.04.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 36).

Згідно змісту вказаної вище постанови приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніної І.О. від 23.04.2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки по АДРЕСА_1 відмовлено, у зв`язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 не може надати документи про реєстрацію земельних ділянок по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36).

За положеннями статтей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За положеннями ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що спадкодавцю ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті належали по 1/2 частині земельних ділянок площею 0,0407 га та площею 0, 0404 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , на підставі зазначених вище свідоцтв про право на спадщину від 02.04.2009 року; встановивши також, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт від 24 грудня 2005 року №5252, яким заповіла усе майно ОСОБА_1 ; приймаючи до уваги, що позивач звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 не може надати документи про реєстрацію земельних ділянок по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за життя не здійснила необхідні дії для реєстрації належних їй часток вказаних земельних ділянок, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0404 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0407 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що спадкоємець ОСОБА_3 за життя не зареєструвала вказані вище частки двох земельних ділянок по АДРЕСА_1 , а тому вона не набула права власності на нерухоме майно, - не спростовують наведених вище висновків суду, адже, за життя, ОСОБА_3 прийняла спадщину свого чоловіка ОСОБА_4 , до якої, зокрема, увійшло спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується наведеними вище доказами.

Отже, на час смерті ОСОБА_3 мала право на 1/2 частину кожної із земельних ділянок площею 0,0407 га та площею 0, 0404 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину від 02.04.2009 року, однак не здійснила передбаченої законодавством державної реєстрації права власності. При цьому, законом не встановлено терміну, протягом якого особа зобов`язана здійснити державну реєстрацію права власності, а також втрати відповідного права, у зв`язку з пропуском таких строків.

Необхідно зауважити, що місцевим судом помилково зазначено про прийняття позивачем спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свої матері - за заповітом. Однак, це не вплинуло на правильність висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Суд також звертає увагу, що позивач прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а цільове призначення спірних земельних ділянок, площею 0,0407 га та площею 0, 0404 га, - для обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді