УХВАЛА

06 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 488/886/16-ц

провадження № 61-1605ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу подану начальником Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської ради - Машкіним Олегом Валерійовичем на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дитячо-юнацького спортивно-оздоровчого комплексу Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської ради (Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Олімп») та Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської ради про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року начальник Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської Машкін О. В. звернувся в інтересах Дитячо-юнацького спортивно-оздоровчого комплексу Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської ради до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року.

Миколаївським апеляційним судом було ухвалено оскаржувану постанову 18 грудня 2019 року, повний текст якої складено 20 грудня 2019 року, а касаційну скаргу подано 11 березня 2020 року, тобто поза межами строку, передбаченого процесуальним законом.

Згідно частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положення частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі не порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Представник заявника вважає, що строк не пропущений, оскільки оскаржуване судове рішення від 18 грудня 2019 року заявник отримав 24 грудня 2019 року, а касаційна скарга подана 15 січня 2020 року.

Доводи представника заявника є помилковими, з огляду на таке.

Згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга була подана 11 березня 2020 року.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, оскільки касаційна скарга подана з порушенням визначеного статтею 390 ЦПК України строку, до касаційної скарги не додані докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови, скаржнику необхідно надіслати до суду заяву про поновлення строку, у якій зазначити поважні причини, за яких скаргу подано поза межами тридцятиденного строку, визначеного частиною другою статті 390 ЦПК України та надати докази, що це підтверджують, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору встановлених порядку і розмірі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки заявником не додано до касаційної скарги документ про сплату судового збору у порядку і розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір».

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у лютому 2016 року.

Згідно підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом), ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає 1 378, 00 грн.

Враховуючи наявність двох позовних вимог немайнового характеру у справі, які задоволені судами (визнання незаконним і скасування наказу; поновлення позивача на посаді), судовий збір за подання касаційної скарги становить 2 204, 80 грн (1 378,00 грн ? 0,4 ? 2 ? 200%).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 204, 80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007 , ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Касаційна скарга не містить належного визначення підстав касаційного оскарження зазначених рішень.

Заявникові необхідно навести посилання на наявність підстав для касаційного оскарження, передбачених пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України, відповідним чином обґрунтувавши їх наявність.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявником не виконано вимоги пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: до касаційної скарги не додано копій скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Разом із тим, до касаційної скарги не додано вказане в додатках в пункті першому клопотання про зупинення виконання рішення суду. Так, відповідно до акту Верховного Суду 16 березня 2020 року №401, під час розкриття конверта отриманого поштою виявлено касаційну скаргу у справі №488/886/16-ц від начальника управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради м. Миколаїв - О. В. Машкіна у якій відсутній додаток, а саме: клопотання про зупинення виконання рішення.

Також заявнику необхідно у вступній частині касаційної скарги чітко визначити особу, яка подає касаційну скаргу із зазначенням відомостей перелічених в пункті 2 частини другої статті 392 ЦПК України (повне найменування (для юридичних осіб) яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності) стосовно скаржника та відомості передбачені пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України стосовно інших учасників справи (повне найменування (для юридичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб).

Таким чином, заявнику необхідно подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій однозначно визначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження рішення суду першої та апеляційної інстанцій відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України та у вступній частині скарги визначити скаржника та всіх інших учасників справи відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Частина перша статті 58 ЦПК України передбачає, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною третьою статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно зі частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Машкін О. В. є керівником Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської ради ().0

Згідно із частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Таким чином, відповідно до положень статті 58 та 392 ЦПК України до касаційної скарги, поданої начальником Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської ради - Машкіним Олегом Валерійовичем, повинні бути додані документи, що посвідчують повноваження на подання касаційної скарги в інтересах Дитячо-юнацького спортивно-оздоровчого комплексу Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської ради.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської ради на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, які передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров