Справа № 219/762/20
Провадження № 2/219/1355/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Фролової Н.М., за участю: секретаря судового засідання Дубаніної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмуті в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири 06.12.2019 року на праві приватної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_2 . Відповідачі - дружина і донька колишнього продавця спірної квартири за договором купівлі-продажу квартири від 06.12.2019 р. Відповідачі не є членами родини позивачки. Згідно п. 16 Договору купівлі-продажу від 06.12.2019 року продавці зобов`язувалися знятися з реєстраційного обліку, звільнити від особистих речей і передати позивачці ключі від квартири до 09.12.2019 року. Ключі від квартири були передані, квартира звільнена від особистих речей відповідачів, продавець (колишній власник) виписався з квартири позивачки, а його дружина і донька порушили умови договору і станом на день звернення до суду із цим позовом відповідачі не були виписані з квартири, таким чином, позивачка вимушена звернутися до суду із цим позовом, бо іншого досудового способу захисту своїх прав не має.
Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали.
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В. (а.с.14-15).
Відповідно до довідки виданої ПП «ВІЛС» зазначено, що за адресою: вул. Корсунського, 92/68, м. Бахмут, Донецької області зареєстровані позивач ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (раніше проживала), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше проживала) (а.с.17).
Згідно з актом про не проживання від 16.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , не проживають з серпня 2017 року (а.с.1).
Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки реєстрація відповідачів в у спірному житловому приміщенні не відповідає волевиявленню позивача і позбавляє останнього повною мірою реалізувати право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тож позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 5,12,81,141,142, 229,263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /ідентифікаційний номер НОМЕР_1 /, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /ідентифікаційний номер НОМЕР_2 /, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /ідентифікаційний номер НОМЕР_3 /, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.М.Фролова