ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-з/4820/98/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

26 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 Бейлика Артура Беніаміновича про ухвалення додатковго судового рішення у цивільній справі №686/17017/16-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

13 жовтня 2020 року представник відповідачки звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат і надав докази на підтвердження цих витрат. В обґрунтування заяви зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу просив стягнути судові витрати з АТ КБ «ПриватБанк». До ухвалення апеляційним судом постанови подав заяву про надання доказів на підтвердження витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі.

Представник позивача 26 жовтня 2020 року подала заперечення проти задоволення заяви, посилаючись на невідповідність витрат на правничу допомогу критеріям розумності, співмірності та справедливості, оскільки вартість 1 год роботи 2000 грн неспівмірна із складністю справи. Крім того, не надано доказів фактичного понесення таких витрат відповідачкою.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Згідно з пунктом 3 частини 1, частинами 3 і 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення може бути оскаржено.

Згідно з матеріалами справи професійну правничу допомогу ОСОБА_1 у справі надавав адвокат Бейлик А.Б. відповідно до договору про надання правничої допомоги від 22 жовтня 2019 року та Додатків до нього №1 від 22 жовтня 2019 року, №2 від 11 березня 2020 року, ордера серії ХМ №046606 від 29 жовтня 2019 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року апеляційна скарга АК КБ «ПриватБанк» залишена без задоволення, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року, яким відмовлено в позові, залишено без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу від 25 серпня 2020 року представник відповідачки просив стягнути судові витрати з АТ КБ «ПриватБанк».

06 жовтня 2020 року адвокат Бейлик А.Б. подав заяву про надання доказів на підтвердження витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі.

13 жовтня 2020 року на підтвердження витрат відповідачки на професійну правничу допомогу у розмірі 8320 грн надано докази - детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, договір про надання правничої допомоги від 22 жовтня 2019 року, Додаткову угоду №1 від 05 листопада 2019 року, Додаток №3 до договору про надання правничої допомоги від 17 серпня 2020 року, акт приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) від 12 жовтня 2020 року, звіт про витрачений час на надання правничої допомоги у справі №686/17017/16-ц, рахунок-фактуру №12/10/20 від 12 жовтня 2020 року.

Суд вважає, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, понесених під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

За змістом статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частинами 3 і 8 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З урахуванням практики ЄСПЛ при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2., 5.3. договору про надання правничої допомоги від 22 жовтня 2019 року формою винагороди адвоката за надання правничої допомоги замовникові є гонорар. Вартість послуг та порядок оплати гонорару за договором визначається згідно з додатком (додатками) до цього договору, що є його невід`ємними частинами. Грошова сума сплачується адвокату або перераховується на його рахунок за домовленістю сторін і визначається в додатках або акті приймання-передачі послуг до цього договору.

У пунктах 2. і 4. Додатку №3 від 17 серпня 2020 року до договору про надання правничої допомоги від 22 жовтня 2019 року сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги становить 2000 грн за одну годину роботи і сплачується (підлягає сплаті) замовником не пізніше ніж через 60 днів з дня набрання законної сили постановою Хмельницького апеляційного суду у справі №686/17017/16-ц.

Клопотання представника позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу частково заслуговує на увагу.

Рішення суду першої інстанції у справі оскаржувалося лише в частині задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомгу.

В апеляційному суді справа розглядалася в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Посилання представника позивача на неспівмірність вартості 1 год роботи адвоката із складністю справи апеляційний суд не приймає.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Не ґрунтується на законі заперечення АТ КБ «ПриватБанк» проти задоволення заяви з огляду на те, що витрати на правничу допомогу фактично не сплачені відповідачкою.

Витрати за надану на підставі договору та ордера професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Апеляційний суд з урахуванням навденеих норм права, обґрунтованості витрат, а також критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, заперечення представника позивача та вважає, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу при розгляді справи апеляційним судом підлягають відшкодуванню частково у розмірі 4000 грн.

При визначенні такого розміру витрат, що підлягають стягненню, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі (21320 грн) відповідає орієнтовному розміру витрат (21000 грн), зазначеному представником відповідачки у заяві про перегляд заочного рішення суду від 25 листопада 2019 року та у відзиві на позовну заяву від 07 квітня 2020 року.

Керуючись статтями 270, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 Бейлика Артура Беніаміновича задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, ІК ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн (три тисячі грн).

У стягненні решти витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач О.І. Талалай

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта