Справа № 346/1008/20
Провадження № 2/346/950/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді П"ятковського В.І.

секретаря Жмендак І.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про перехід права забудовника,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернувшись до суду з даним позовом посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син, ОСОБА_2 . Будучи спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого, в строки передбачені ст. 1270 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини і відповідно до ст. 1268 ЦК України стала власником спадкового майна з дня відкриття спадщини.

До складу спадкового майна ввійшов незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Однак, постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки він не зданий в експлуатацію та не зареєстрований за спадкодавцем. Представити нотаріусу правовстановлюючий документ на житловий будинок не може, так як відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності виникає з часу державної реєстрації, а спадкодавець не зареєстрував його, так як будівництво не здано в експлуатацію.

Вказує, що на підставі рішення Ліснослобідської сільської ради № 64 від 31 грудня 1996 року ОСОБА_2 отримав дозвіл на будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та йому видано будівельний паспорт, відповідно до якого розпочав будівництво, яке на сьогоднішній день не завершено.

Просить суд визнати за нею право забудовника з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності на її ім`я.

Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника та просить прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Із копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 листопада 1999 року вбачається, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, ОСОБА_4 (а.с.12).

Рішенням Ліснослобідської сіської ради Коломийського району за № 64 від 31 грудня 1996 року ОСОБА_5 надано дозвіл на будівництво житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 (а.с.18).

Після прийняття вищевказаного рішення, ОСОБА_2 виготовив будівельний паспорт із зазначенням проекту забудови земельної ділянки, акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель та схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель.

На підставі вказаних документів забудовник отримав земельну ділянку та розпочав будівництво житлового будинку, яке на даний час завершене та будинок не зданий в експлуатацію.

Згідно копії свідоцтва про зміну прізвища серії НОМЕР_2 від 10 липня 2013 року, ОСОБА_4 змінив прізвище на " ОСОБА_6 " (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що в книзі реєстрації смертей 03 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис за № 8, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого є його матір, ОСОБА_1 ,так як батько спадкодавця, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копіїю свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 28 грудня 2006 року (а.с.10).

Прийнявши спадщину після смерті сина позивачка звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, однак, листом нотаріуса від 25 березня 2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки такий не зданий в експлуатацію та не зареєстрований за спадкодавцем (а.с.15).

Відповідно до п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності.

Позивач представити дані документи не взмозі, так як відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності виникає з часу державної реєстрації, а спадкодавець не зареєстрував спірний будинок, так як будівництво не здано в експлуатацію.

Пункт 8 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» передбачає, що якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов"язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно роз"яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто, до спадкоємця переходять лише визначені майнові права та обов"язки, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

«Якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного жилого будинку та господарських будівель і споруд у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом», такого висновку дійшов ВССУ у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна» визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Таким чином, будівництво спірного житлового будинку спадкодавцем здійснено на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, однак він не завершений будівництвом і не зданий в експлуатацію, тому на підставі викладеного, до позивачки як до спадкоємця, переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а будинок, до здачі його в експлуатацію, слід вважати незавершеним будівництвом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи той факт, що позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, незавершений житловий будинок побудований на підставі належних дозвільних документів, будівництво не є самочинним, та, що спірний житловий будинок не введено в експлуатацію за життя спадкодавця і позивач має намір завершити будівництво, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

На підставі наведеного та ст.ст. 328, 331, 346, 375, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП : НОМЕР_5 , що зареєстрована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сина, ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лісна Слобідка, Коломийського району Івано-Франківської області, право забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , з правом здачі будинку з господарськими будівлями та спорудами в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності на її ім`я.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09 квітня 2020 року.

Суддя П`ятковський В. І.