Ухвала

08 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 579/1304/16-ц

провадження № 61-22741св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Мутинська сільська рада Кролевецького району Сумської області,

треті особи: відділ Держгеокадастру у Кролевецькому районі Сумської області, Конотопська міська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Сумській області, відділ з питань державної реєстрації апарату виконавчого комітету Кролевецької міської ради у Сумській області, Кролевецька районна державна адміністрація Сумської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 31 жовтня 2016 року у складі судді Моргуна О. В. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 23 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Ткачук С. С., Криворотенка В. І., Хвостика С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Мутинської сільської ради Кролевецького району Сумської області (далі - Мутинська сільська рада) про встановлення факту належності, визнання права власності на селянське (фермерське) господарство та права користування земельною ділянкою у порядку спадкування за заповітом.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить селянське (фермерське) господарство «Вікторія» (далі - СФГ «Вікторія») та право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Мутинської сільської ради.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт на її користь. Вона прийняла спадщину після смерті батька, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на СФГ «Вікторія» та земельну ділянку площею 18,3 га, їй відмовлено у зв`язку з тим, що ця земельна ділянка не належить померлому ОСОБА_2 як фізичній особі на праві приватної особистої власності та як засновнику фермерського господарства і не є майном самого фермерського господарства.

Для включення відомостей про СФГ «Вікторія» та реєстрації статуту господарства у новій редакції у зв`язку зі зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи, вона через свого представника звернулась до відділу з питань державної реєстрації апарату виконавчого комітету Кролевецької міської ради у Сумській області, однак у проведенні державної реєстрації змін про юридичну особу їй відмовлено через відсутність свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням зазначеного та уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів на СФГ «Вікторія» та на земельну ділянку площею 18,3 га, яка була надана йому згідно з державним актом на право постійного користування землею серії СМ № 00021 від 14 березня 1995 року; визнати за нею право власності на СФГ «Вікторія» та право користування земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства згідно з державним актом на право постійного користування землею серії СМ № 00021 від 14 березня 1995 року, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 31 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23 листопада 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів: Статуту на СФГ «Вікторія», , юридична адреса: 41351, Сумська область, Кролевецький район, с. Мутин, та державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00021.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на цілісний майновий комплекс СФГ «Вікторія», , юридична адреса: 41351, Сумська область, Кролевецький район, с. Мутин, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право постійного користування земельною ділянкою зі збереженням її цільового призначення на підставі державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00021 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт належності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме: Статуту на СФГ «Вікторія» та державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00021, знайшов своє підтвердження в суді і відповідач не заперечував щодо цього факту, а тому дійшов висновку про встановлення вказаного факту.

Визнаючи за позивачем право власності на цілісний майновий комплекс СФГ «Вікторія» та право постійного користування спірною земельною ділянкою у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що позивач довела належними та допустимими доказами обставини, на які послалася у позові, зокрема те, що після смерті батька, який був власником СФГ «Вікторія», вона успадкувала це господарство та право користування земельною ділянкою, яку використовує за цільовим призначенням, сплачує відповідні податки. Крім того, позов визнається відповідачем та таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що право постійного користування земельною ділянкою за цільовим призначенням - ведення селянського (фермерського) господарства, набуте за часи дії ЗК України 1992 року, без укладення договору про умови її користування, через відсутність визначеного законодавством порядку переоформлення, не припиняється внаслідок смерті особи, якій ця ділянка за державним актом була надана і передана цією особою утвореному фермерському господарству для здійснення господарської діяльності, а оскільки таке право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення нерозривно не пов`язане з самою фізичною особою, якій надавалася земля, то воно є об`єктом спадщини.

Оскільки за позивачем визнано право власності у порядку спадкування на СФГ «Вікторія», що належало її батьку ОСОБА_2 , яким з моменту утворення господарства у 1993 році до цілісного майнового комплексу фермерського господарства передано право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства площею 18,3 га згідно з державним актом на право постійного користування землею серія СМ № 00021, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за ОСОБА_1 право постійного користування цією ділянкою у порядку спадкування.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що успадкування позивачем права постійного користування землею не звільняє останню від її обов`язку здійснити переоформлення свого права постійного користування у визначеному законом порядку, яке забезпечить захист засновнику та підприємству права господарювання з використанням земельної ділянки за цільовим призначенням.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У березні 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Сумській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення в частині визнання за позивачем права постійного користування земельною ділянкою зі збереженням її цільового призначення на підставі державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 00021 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про визнання за позивачем права постійного користування земельною ділянкою у порядку спадкування, не врахували правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 6-2329цс16, згідно з яким право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судові рішення без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2020 року справу № 179/1043/16-ц (провадження № 61-2545св19) за позовом ОСОБА_3 до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із необхідності вирішення виключної правової проблеми, яка полягає у застосуванні статті 1219 ЦК України при визначенні належності до обсягу спадкового майна права постійного користування земельною ділянкою, наданого для ведення селянського (фермерського) господарства.

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, то колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі (№ 579/1304/16-ц) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 179/1043/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 579/1304/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Мутинської сільської ради Кролевецького району Сумської області, треті особи: відділ Держгеокадастру у Кролевецькому районі Сумської області, Конотопська міська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Сумській області, відділ з питань державної реєстрації апарату виконавчого комітету Кролевецької міської ради у Сумській області, Кролевецька районна державна адміністрація Сумської області, про встановлення факту належності, визнання права власності на селянське (фермерське) господарство та права користування земельною ділянкою у порядку спадкування за заповітом, за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 31 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 23 листопада 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 179/1043/16-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк