Провадження №2/523/1431/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" квітня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Одеська універсальна біржа GIP про визнання договору дійсним, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Одеська універсальна біржа GIP про визнання договору дійсним, про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини.

Так позивачка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 2 березня 1996 року уклали з ОСОБА_2 , Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 96 кв.м., в тому числі житловою 37,2 кв.м. та надвірних споруд: літ.«Б» - гараж, літ. «В» - котельня, літ. «Д» - вбиральня, літ. «Г» - сарай, I- мощення, № 1-3 - огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 808 кв.м. в рівних частках.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено 02 березня 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 96/0245 від 02.03.1996 року. 12 березня 1996 року право власності було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в КП «БТІ» в книзі 240, стор. 52, р.№24532, що підтверджується відповіддю КП «БТІ» від 29.08.2019 р. № 5714-10/268-24.

На дату укладення договору купівлі-продажу ім`я позивачки булоОСОБА_5 , яке вона в травні 1996 року змінила на « ОСОБА_6 », що підтверджується повторним Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 , яке було видано 07 лютого 2006 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції в м. Одесі.

27 січня 2006 року, ОСОБА_5 , уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , яке було видано Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

Оригінал Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02 березня 1996 року, якій було укладено на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 96/0245 від 02.03.1996 року позивачкою в подальшому втрачений.

В Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 96/0245 від 02.03.1996 року зазначено, що Договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, а тому позивачка була впевнена що це відповідає законодавству.

На теперішній час, ОСОБА_1 , не може реалізовувати свої права та не може розпорядитися своєю власністю, а саме часткою домоволодіння так як нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі - продажу, укладеного на біржі нерухомості.

На момент укладання договору купівлі-продажу житлового будинку був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства.

ОСОБА_4 продала свою 1/2 частку домоволодіння ОСОБА_9 .

На теперішній час, іншим співвласником домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_9 , якій належить 1/2 частина на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2006 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 вересня 2019 року № 180238689.

На підставі викладеного, позивачка просить:

1.Визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна, якій було укладено між мною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» та якій було зареєстровано в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 96/0245 від 02.03.1996 року.

2.Визнати ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 96 кв.м., в тому числі житловою 37,2 кв.м. та надвірних споруд: літ. «Б» - гараж, літ. «В» - котельня, літ. «Д» - вбиральня, літ. «Г» - сарай, І - мостіння, № 1-3 - огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 808 кв.м..

В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої вона просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та розглянути справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, місце проживання відповідача не вдалось встановити, а тому суд викликав відповідача через оголошення на сайті суду.

За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Так судом встановлено, що згідно договору №96/0245 від 02.03.1996р. ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 купили житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 96 кв.м., в тому числі житловою 37,2 кв.м. та надвірних споруд: літ.«Б» - гараж, літ. «В» - котельня, літ. «Д» - вбиральня, літ. «Г» - сарай, I- мощення, № 1-3 - огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 808 кв.м. в рівних частках.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено 02 березня 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 96/0245 від 02.03.1996 року. 12 березня 1996 року право власності було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в КП «БТІ» в книзі 240, стор. 52, р.№24532, що підтверджується відповіддю КП «БТІ» від 29.08.2019 р. № 5714-10/268-24.

Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто чинної на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачами, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною.

На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України, угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

На дату укладення договору купівлі-продажу ім`я позивачки булоОСОБА_5 , яке вона в травні 1996 року змінила на « ОСОБА_6 », що підтверджується повторним Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 , яке було видано 07 лютого 2006 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції в м. Одесі.

27 січня 2006 року, ОСОБА_5 , уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , яке було видано Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

Оригінал Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02 березня 1996 року, якій було укладено на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 96/0245 від 02.03.1996 року позивачкою в подальшому втрачений.

ОСОБА_4 продала свою 1/2 частку домоволодіння ОСОБА_9 .

На теперішній час, іншим співвласником домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_9 , якій належить 1/2 частина на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2006 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 вересня 2019 року № 180238689.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,12,258,259,263-265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 392ЦК України, ст.ст.47,227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Одеська універсальна біржа GIP про визнання договору дійсним, про визнання права власності - задовольнити.

2. Визнати договір №96/0245 від 02.03.1996р. купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_5 ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_4 купили у рівних частках житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 96 кв.м., в тому числі житловою 37,2 кв.м. та надвірних споруд: літ.«Б» - гараж, літ. «В» - котельня, літ. «Д» - вбиральня, літ. «Г» - сарай, I- мощення, № 1-3 - огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 808 кв.м. - посвідчений на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 96/0245 від 02.03.1996 року - дійсним.

3. Визнати за ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 96 кв.м., в тому числі житловою 37,2 кв.м. та надвірних споруд: літ. «Б» - гараж, літ. «В» - котельня, літ. «Д» - вбиральня, літ. «Г» - сарай, І - мостіння, № 1-3 - огорожа, що розташоване на земельній ділянці площею 808 кв.м..

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в 30 -ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 09.04.2020р.