Справа № 199/6825/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про визнання іпотечного зобов`язання припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про визнання іпотечного зобов`язання припиненим та просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності. Заяву мотивує тим, що позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, відповідно до якого оскаржує договір іпотеки, укладений з банком, предметом якого є вищевказана квартира. За для поновлення своїх прав та неможливості реалізації даної квартири, просить накласти на неї арешт та заборону ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі - продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду вказаного нерухомого майна.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 даної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч.3. ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності до п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ст. 151 ЦПК України (в попередній редакції Кодексу), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки право власності на нерухоме майно може перейти до іпотекодержателя с наступним його відчуженням .

Враховуючи вищевикладене, в цілях забезпечення позову по справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даної заяви, а саме: накладення заборони на відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , іпотекодержателем якої є ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» та яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

В іншій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки арешт майна передбачає заборону користування майном.

Керуючись ст. 151-152 ЦПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до акціонерного товариства «УКРСИББАНК», товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про визнання іпотечного зобов`язання припиненим, - задовольнити частково.

Накласти заборону Товариству обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 28-а, ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, а також дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі - продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18110206), яка на праві власності належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 15-денний термін з дня її проголошення через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги.

Суддя: