Справа № 953/3185/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2020 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Лях Михайлу Юрійовичу у справі № 953/1561/20/20, н/п 2/953/3185/20 за зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати збитки, які сформовані АТ «Харківобленерго» в протоколі такими, що не відповідають вимогам статті 22 ЦК України; визнати те, що АТ самостійно зробило самовільне підключення, яке зафіксоване в акті від 28.11.2019 року; застосувати принцип верховенства права до Правил як загалом, так і до окремих положень, про які згадувались у зустрічній позовній заяві; визнати несправедливими та недійсними будь-які умови які порушують статті 18 ЗПС, статті 3, 509 ЦК України, зокрема, щодо відповідальності сторін на основі яких АТ формує вимоги щодо компенсації; вважати протокол від 24.12.2019 року №106 таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України та зобов`язати АТ скасувати його; визнати, що на момент складення протоколу він мав правовий статус фізичної особи, а не фізичної особи споживача; визнати недоведеність причетності позивача до порушення, яке зафіксоване на підставі акту про порушення від 28.11.2019 року; визнати Акт про порушення від 28.11.2019 року таким, що не був розглянутий у визначеному Правилами порядку, протягом 60 календарних днів від дня його складення та зобов`язати АТ скасувати його; стягнути з АТ «Харківобленерго» понесені ним судові витрати пов`язані із розглядом позовної заяви АТ «Харківобленерго» у вигляді послуг правового характеру на підставі заяви у порядку статті 246 ЦПК на користь фізичної особи ОСОБА_1 ; стягнути з АТ «Харківобленерго» у вигляді компенсації моральної шкоди суму в розмірі 210 201,00 грн. на користь фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року головуючим у цивільній справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Харківобленерго» про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - суддею Губською Я.В. заявлено самовідвід.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2020 року, зустрічна позовна заява ОСОБА_1 розподілена в провадження судді Лях М.Ю.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова 12.03.2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Харківобленерго» про захист прав споживачів залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків.

09.04.2020 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю. шляхом відведення судді Лях М.Ю. від розгляду справи № 953/1561/20/20, н/п 2/953/3185/20 мотивуючи тим, що суддя Лях М.Ю. та члени його родини ймовірно знаходяться та/або проживають та/або користуються послугами АТ «Харківобленерго» або його контрагентів чи дочірніх компаній, що означає споживання послуг АТ, взаємодію з особами, які є споживачами АТ, а АТ, в свою чергу, може запропонувати суду або членам його родини більш вигідні умови співпраці з АТ задля вирішення його спору з АТ на користь АТ. Вважаючи, що вищенаведені обставини, є підставами у відповідності до положень статті 36 ЦПК України для відводу (самовідводу) судді, заявник звернувся до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Перевіривши доводи, викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., перевіривши доводи, викладені заявником в заяві про відвід приходжу до наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України. Так, статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Суд ухвалює рішення іменем України.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши письмові доводи заявника, приймаючи до увагу практику Європейського суду з прав людини, враховуючи, що викладені в заяві про відвід доводи за своєю суттю є суб`єктивними припущеннями, які не підтверджено жодними належними доказами, приходжу до висновку про необґрунтованість заявленого відводу у зв`язку з чим наявні підстави для передачі відводу на автоматичний розподіл.

На підставі наведеного, керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Вважати заявлений ОСОБА_1 відвід судді Київського районного суду м. Харкова Лях Михайлу Юрійовичу у справі № 953/1561/20/20, н/п 2/953/3185/20 за зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - необґрунтованим.

Заявлений відвід передати на автоматизований розподіл на підставі статті 33 ЦПК України та ч.1 п.15 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає. Веб-сторінка на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи - http://court.gov.ua/fair/.

Суддя -