Справа № 331/5424/19
Провадження № 2 /331/547/2020
14 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Жукової О.Є.
за участю секретаря - Качан К.К.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП ,
Позивачка в грудні 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача майнову шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням 59 197,35 гривень , а також 10 000,00 гривень в відшкодування моральної шкоди.
В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.10.2019 по справі 323/1544/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 липня 2018 року, близько 15 години 00 хвилин, відповідач, здійснюючи керування автомобілем марки ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя- Маріуполь», поблизу с. Григорівське, Оріхівського району Запорізької області зі сторони смт. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області в сторону м. Запоріжжя, не переконавшись у безпечності своїх дій, змінив напрямок руху, виїхав на зустрічну смугу та продовжив рух, внаслідок чого відбулось зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем марки ЗАЗ-DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що рухався в напрямку від м. Запоріжжя в сторону смт. Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області.
Згідно висновку комплексної комісійної судово-медичної та інженерно-транспортної експертизи відповідач порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року: п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
В результаті зіткнення автомобілі ЗАЗ-DAEWOO та ВАЗ 2101 отримали пошкодження.
В момент дорожньо-транспортної пригоди Відповідач керував автомобілем марки ВАЗ модель 2101 1976 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності .
В результаті грубого порушення відповідачем Правил дорожнього руху та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, належний їй на праві приватної власності автомобіль ВАЗ 2101 отримав значні пошкодження, у зв`язку з чим позивачу була заподіяна майнова та моральна шкода, через що звернулася до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача адвокат Корсік Я.І. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Оріхівського районного суду Запорізької області у справі 323/1544/19 від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100,00 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.
Зазначеним вироком суду встановлено, що 20 липня 2018 року близько 15-00 години ОСОБА_2 , здійснюючи керування автомобілем марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь», на ділянці місцевості 517+506км., поблизу с. Григорівське Оріхівського району Запорізької області, зі сторони смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області в сторону м. Запоріжжя, не переконавшись у безпечності своїх дій, змінив напрямок руху, а саме виїхавши на зустрічну смугу, продовжив рух, створюючи небезпеку іншим учасникам, внаслідок чого відбулось зіткнення передньої частини керованого ним автомобілю з передньою частиною автомобіля марки ЗAЗ-DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що рухався в напрямку від м. Запоріжжя в сторону смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області. Таким чином водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до якого:
-п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_2 не потребують доказування, оскільки встановлені вироком суду, який набрав законної сили.
Позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки ВАЗ модель 2101 1976 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , , що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 08.09.2017 року та свідоцтвом про право власності від 08.09.2017 року, виданими приватним нотаріусом ЗМНО Вельможко Н.О..
Внаслідок ДТП транспортний засіб належний позивачу зазнав механічних пошкоджень.
Відповідно до вимог п. 11 Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно звіту автотоварознавчого дослідження № 408 від 10 вересня 2019 року вартість матеріальної шкоди , заподіяної володільцю автомобіля ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження складає 21 871,20 гривень .
Позивачем ОСОБА_1 за проведення автотоварознавчого дослідження сплачено 1200,00 гривень , що підтверджується квитанцією № 4088 від 29.08.2019 року .
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню і з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню 21 871,20 гривень матеріальної шкоди та витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1200,00 гривець.
При цьому, суд вражає безпідставними доводи позивача щодо розміру суми матеріальної шкоди , оскільки відповідно до п. 15 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» , якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Вирішуючи вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням майна, в фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.
У судовому засіданні був встановлений факт того, що неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу була заподіяна , крім матеріальної , і моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок ДТП було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, що призвело до того, що вона вимушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.
Однак , суд приходить до висновку, що визначений позивачем розмір моральної шкоди забагатий, не відповідає доказам наданим позивачем , а тому, виходячи з цього , з урахуванням вимог розумності та справедливості, в частині відшкодування моральної шкоди позов належить задоволенню частково, а саме на користь позивача ОСОБА_2 в відшкодування моральної шкоди слід стягнути 2000,00 гривень.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в відшкодування матеріальної шкоди 21 871 гривень 20 копійок, витрати на проведення авто товарознавчого дослідженн 1200 гривень 00 копійок, моральну шкоду в сумі 2 000 гривень 00 копійок, судовий збір 768 гривень 40 копійок.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст судового рішення складений 14 квітня 2020 року.
Суддя: Жукова О.Є.