Справа № 336/7534/17
Провадження № 6/336/143/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Жупанової І.Б., з участю секретарки судового засідання Палубінської К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федорової Я.М., стягувачі ОСОБА_1 , Концерн «Міські теплові мережі», Комунальне підприємство «Водоканал», боржник ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федорова Я.М. звернулась до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування подання зазначається, що на примусовому виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 57569447 з виконання наступних виконавчих документів:

- Виконавчого листа № 336/7534/17 виданого 21.06.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 1 від 17.05.2017 року в розмірі 394567,50 грн. АСВП № 57560145;

- Виконавчого листа № 336/7534/17 виданого 21.06.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3945,68 грн. АСВП № 57560028;

- Судового наказу №336/1525/16-ц виданого 12.05.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь К «МТМ» заборгованості за використану теплову енергію, яка утворилася за період з травня 2013 року по лютий 2016 року у розмірі 8570,66 грн. та судового збору у розмірі 689,00 грн. АСВП № 51624657;

- Судового наказу №336/760/17 виданого 17.08.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають та зареєстровані АДРЕСА_1 на користь КП «Водоканал» борг 36539,19 грн. по АСВП № 61388407;

Всього за зведеним виконавчим провадженням № 57569447 сума, що підлягає стягненню з урахуванням виконавчого збору складає 448743,23 грн.

Відповідно до матеріалів виконавчих проваджень боржниця прописана та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Квартира в якій проживає ОСОБА_2 , згідно відомостей Реєстру прав власності також станом на теперішній час належить:

1/3 частина належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 ;

1/3 частина належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 ;

1/3 частина обліковується за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 57 років, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено 28.04.2014 року актовий запис за № 2663.

В матеріалах зведеного виконавчого провадження № 57569447 наявна відповідь Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, згідно якої ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Водночас боржниця ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_6 постійно проживала зі спадкодавцем, з заявою щодо відмови від спадщини до нотаріальної контори не зверталась і є такою, що прийняла спадщину.

Так відповідно до вимог чинного законодавства 1/3 частина, яка належала померлій ОСОБА_6 , розподіляється на двох спадкоємців - боржниці ОСОБА_2 та її сестрі по матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 порівну по 1/6 частині однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на теперішній час, свідоцтво про право на спадщину боржник ОСОБА_2 на 1/6 частку вищезазначеної квартири не отримала, через те що відповідно до пункту 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки на теперішній час рішення, які підлягають примусовому виконанню по зведеному виконавчому провадженню № 57569447 не виконані, є необхідним отримання дозволу суду про звернення стягнення на 1/6 частку однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного заявник просить суд задовольнити подання.

Старший державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федорова Я.М. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розглядати подання без її участі, подання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Сторони та інші заінтересовані особи в судове засідання не викликались. У відповідності до ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, перевіривши надані докази та доводи, викладені в поданні, приходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 10 статті 440 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно з частиною 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Шевченківському відділі ДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 57569447 з виконання судових рішень про стягнення з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошових коштів на користь стягувачів, про що свідчить копія облікової картки на зведене виконавче провадження.

На даний час, сума яка підлягає стягненню за вказаним вище виконавчим провадженням з врахуванням виконавчого збору становить 488743,23 грн.

Як вбачається з матеріалів подання, боржниця ОСОБА_2 зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , з 15.07.2004 року, про що свідчить копія відповіді на запит Департаменту реєстраційних послуг ЗМР.

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно № 206123890, квартира в якій зареєстрована ОСОБА_2 , належить наступним особам:

1/3 частина належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 ;

1/3 частина належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 ;

1/3 частина обліковується за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 .

Згідно актового запису за № 2663 від 28.04.2014 року, що складений Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 57 років.

В матеріалах зведеного виконавчого провадження № 57569447 наявна відповідь Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Буцикіної Л.О. від 26.07.2019 року № 797/01-16, згідно з якою ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини не зверталась.

За змістом ч. 1,3,5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належала 1/3 частина квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , яка розподіляється на двох спадкоємців: боржниці ОСОБА_2 та її сестрі по матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порівну по 1/6 частині квартири.

Як підтверджено матеріалами подання, боржниця ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_6 постійно проживала зі спадкодавцем, з заявою щодо відмови від спадщини до нотаріальної контори не зверталась і в силу ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

Доказів на спростування зазначених обставин суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що боржниця достовірно знаючи про наявність у неї невиконаних зобов`язань покладених судовими рішеннями та відкритого зведеного виконавчого провадження, від виконання рішень суду ухиляється, судові рішення не виконуються, а тому суд вбачає підстави для задоволення подання.

Керуючись статтями 76-81, 89, 258, 260, 261, 440 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федорової Я.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку- задовольнити.

Дозволити Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням № 57569447 звернути стягнення на 1/6 частину однокімнатної квартири, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка прийнята боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 у спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Копію ухвали надіслати до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.Б.Жупанова