Провадження № 2/369/222/20
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді - Дубас Т.В.,
секретаря - Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,-
До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи та підтримуючи який позивач зазначає, що ним ОСОБА_1 , (далі - Позивач) 04.07.2013 року було надано гр. ОСОБА_2 , (далі - Відповідач), позику - грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США (п`ять тисяч) доларів США на строк до 04.07.2015 року. Зазначені обставини підтверджуються доданою до позовної заяви, складеною Відповідачем власноруч та підписаною розпискою від 04.07.2013 року, відповідно до якої, Відповідач зобов`язувався повернути Позивачу позику суми коштів в розмірі 5 000 доларів США до 04.07.2015 року. На 08.10.2018 року, згідно офіційного курсу НБУ 100 доларів США становить 28,0848 гривень. Таким чином сума боргу за розпискою в розмірі 5 000,00 доларів США становить 140 424,00 (сто сорок тисяч чотириста двадцять чотири) гривень 00 копійок. В квітні 2018 року Позивачем на адресу Відповідача, зазначеної у розписці, було направлено лист-вимогу про погашення суми позики. Проте даний лист повернувся без вручення за давністю зберігання. У жовтні 2018 року Позивач звернувся до Відповідача із пропозицією про досудове врегулювання спору, в якій висунув вимогу про повернення суми заборгованості за договором позики у позасудовому порядку, але така вимога також була проігнорована Відповідачем.
Враховуюче вищезазначене, позивач просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , суму основного боргу у розмірі - 140 424,00 (сто сорок тисяч чотириста двадцять чотири) гривень 00 копійок; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 3% річних за незаконне використання коштів у розмірі - 13 757,70 тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 70 копійок; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , втрати від інфляції у розмірі - 52 939,85 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 85 копійок; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 2 071,22 (дві тисячі сімдесят одна) гривень 22 копійок; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги у розмірі - 6 000,00 (шість тисяч) гривень 00 копійок; поновити строки позовної давності.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
25 січня 2019 року Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому позивач зазначає, що викладене у позовній заяві ОСОБА_1 не відповідає дійсним обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_2 дійсно була написана розписка про отримання у Відповідача суми коштів - 5 000 доларів США, які вона отримала 4 липня 2013 року та зобов`язувалась повернути до 04.07.2015 року. При цьому, дана сума коштів була повернута ОСОБА_2 позивачу в повному обсязі у встановлений розпискою строк, що підтверджується відсутністю претензій з його боку протягом трьох річного строку з моменту повернення нею коштів. Отже, твердження Позивача про те, що ОСОБА_2 не виконала свої зобов`язання, щодо повернення коштів, та те, що позивачем після спливу трирічного строку було направлено на адресу ОСОБА_2 лист-вимогу про погашення суми позики не відповідає дійсним обставинам справи.
10.02.2020 року в судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов просив задовольнити.
10.02.2020 року в судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 04.07.2013 року було надано ОСОБА_2 , позику - грошові кошти в розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США на строк до 04.07.2015 рокеу. Зазначені обставини підтверджуються доданою до позовної заяви розпискою, а також в наданому відповідачем відзиві на позовну заяву.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Відповідно до наданого відповідачем відзиву, дана сума коштів була повернута ОСОБА_2 позивачу в повному обсязі у встановлений розпискою строк, що підтверджується відсутністю претензій з його боку протягом трьох річного строку з моменту повернення нею коштів.
Законодавством передбачений загальний строк позовної давності - 3 роки (ст. 257 ЦК).
Відповідно до ВП ВС, справа № 372/1036/15-ц від 07.11.18 року виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, необхідно виявляти їх справжню правову природу.
Позивачем не надано суду оригіналу розписки.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
Відповідно до статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Отже, наявність оригіналу розписки у тієї чи іншої сторони є підтвердженням наявності боргу або факту виконання зобов`язання за договором позики.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачем долучено копію розписки від 04.07.2013 року, а не оригінал, позивачем не представлено суду, як доказ, оригінал самої розписки.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, судом встановлено відсутність оригіналу самої розписки від 04.07.2013 року, тобто не надано належного, достовірного, допустимого та достатнього доказу, а представлена копія розписки не може бути прийнята судом, як належний доказ у справі, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 526, 527, 530, 545, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, статтями 13, 76-81, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 01.03.2006, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 тел. АДРЕСА_4 НОМЕР_4 .
Суддя Т.В. Дубас