Справа № 128/464/20
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого - судді: Ганкіної І.А.,

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної територіальної громади про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної територіальної громади про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , 1930 року народження в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої також входить земельна ділянка площею 1,6060 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:005:0071, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 206654 виданий 23 квітня 2003 року Вінницькою РДА та Вінницьким районним відділом земельних ресурсів, на підставі розпорядження Вінницької державної районної адміністрації від 17 лютого 2003 року за № 136, Акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 114. Однак, оригінал даного правовстановлюючого документа на ім`я ОСОБА_2 втрачено. В зв`язку з цими обставинами, а також в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт постійного проживання позивача на момент смерті разом з спадкодавцем він не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 11 січня 2019 року за № 25/02-31.

28 січня 2010 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право - ОСОБА_1 . Даний заповіт був посвідчений 28 січня 2010 року Лебідь Н.І., секретарем виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 5. Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - немає. Вказує, що фактично спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 він прийняв, так як на момент його смерті постійно проживав з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 . Ці дії, згідно норм ст. 1268 ч. 3 ЦК України, свідчать про фактичне прийняття спадщини.

Так, з 2009 року позивач зазначає, що він та його родина постійно проживали разом з ОСОБА_2 саме в будинку АДРЕСА_1 . Фактично, вони були, як рідні і перебували в дуже гарних стосунках з ОСОБА_2 . Так, в будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 до дня своє смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ньому також зазначено місце смерті його дружини саме с. Хижинці та двоє дітей ОСОБА_4 , 2002 року народження та ОСОБА_5 , 2005 року народження. ОСОБА_1 , звичайно, також проживав постійно разом зі своєї родиною та з ОСОБА_2 , але його місцем проживання була зареєстровано за іншою адресою.

В зв`язку з викладеним вище, позивач просить визнати за ним право власності на вищезазначене спадкове майно в судовому порядку.

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність.

Представник позивача адвокат Галіцина В.В. та позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Змін та доповнень не мають.

Відповідач по справі представник Хижинецької сільської ради Сокиринецької ОТГ Вінницького району Вінницької області, в особі голови Мельничук Л.Д. - позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , 1930 року народження в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 21 березня 2011 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до якої також входить земельна ділянка площею 1,6060 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:005:0071, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 206654 виданий 23 квітня 2003 року Вінницькою РДА та Вінницьким районним відділом земельних ресурсів, на підставі розпорядження Вінницької державної районної адміністрації від 17 лютого 2003 року за № 136, Акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 114 (а.с.16, 18-19).

Однак, оригінал даного правовстановлюючого документа на ім`я ОСОБА_2 втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільська Зоря» від 29 серпня 2019 року за № 38 (8772) (а.с.17).

В зв`язку з цими обставинами, а також в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт мого постійного проживання на момент смерті разом з спадкодавцем ОСОБА_1 не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 11 січня 2019 року за № 25/02-31 (а.с.31).

28 січня 2010 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право - ОСОБА_1 . Даний заповіт був посвідчений 28 січня 2010 року Лебідь Н.І., секретарем виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 5 (а.с.10).

Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - немає, що підтверджується довідкою Хижинецької сільської ради за № 2066 від 16.08.2019 року (а.с.28).

З 2009 року позивач вказує, що він та його родина постійно проживали разом з ОСОБА_2 саме в будинку АДРЕСА_1 . Фактично, вони були, як рідні і перебували в дуже гарних стосунках з ОСОБА_2 . Т

Так, в будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 була зареєстрована моя дружина ОСОБА_3 до дня своє смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , в ньому також зазначено місце смерті дружини саме с. Хижинці (а.с.9) та двоє дітей ОСОБА_4 , 2002 року народження та ОСОБА_5 , 2005 року народження, що підтверджується відповідними записами про реєстрацію в домовій книзі (а.с.29-30), а також свідоцтвом про укладення шлюбу з ОСОБА_3 та двома свідоцтвами про народження їх дітей (а.с.11,12).

ОСОБА_1 , проживав постійно разом зі своєї родиною та з ОСОБА_2 , але його місце проживання було зареєстровано за іншою адресою, ці факти підтверджується: актом, затвердженими Хижинецькою сільською радою від 06 серпня 2019 року (а.с.2); довідками Хижинецької сільської ради від 16.08.2019 року за №2064(а.с.26), за № 2065(а.с.27); заповітом складеним ОСОБА_2 28 січня 2010 року, що посвідчений Лебідь Н.І., секретарем виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 5 (а.с.10); домовою книгою (а.с.29-30).

Відповідно до відповіді Вінницької районної державної нотаріальної контори від 26.02.2020 року за вих. № 454/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, із заяви про прийняття спадщини не надходило.

Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо.

За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно статті 392 ЦК України в редакції 2003 року, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За нормами п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження, цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оскільки, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1930 року народження постійно проживав разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 , а встановлення його факту має юридичне значення для заявника, то з метою забезпечення реалізації його прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт про який просить заявник.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 317, 328, 1223, 1225, 1233, 1247,1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 130, 214, 215, 223, 256 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1930 року народження постійно проживав разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 28 січня 2010 року Лебідь Н.І., секретарем виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 5, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на:

-земельну ділянку площею 1,6060 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:005:0071, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 206654 виданий 23 квітня 2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 08.04.2020.

Суддя І.А. Ганкіна