Справа № 417/471/20
Провадження № 2/417/179/20 УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
"14" квітня 2020 р. с. Марківка Луганської області
Суддя Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства, -
ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства.
Крім того, позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.
В обґрунтування клопотання позивачем зазначено, що вона проживає в районі АТО та ООС. Мобільний зв`язок та Інтернет працюють зі збоями. Є складнощі у роботі пошти. Укрпошта не працює, маються великі транспортні затори та черги у транспортному сполученні між м. Луганськ та територією, яка підконтрольна українській владі, для того, щоб відправити пошту з міста, підконтрольного українській владі, потрібно дуже багато часу провести в дорозі (буває більше доби). Окрім того, вона доглядає за маленькою дитиною. Виїхати саме зараз на контрольовану українською владою територію з маленькою дитиною лише для сплати судового збору зараз у неї немає можливостей через необхідність догляду за житлом, за маленькою дитиною та недостатністю коштів.
При таких обставинах просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення суду по суті справи або вирішити питання сплати судового збору одночасно з ухваленням рішення по суті справи.
Перевіривши доводи про звільнення від судових витрат, не вбачаю підстав для його задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
В пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Однак позивачем не надано доказів, щодо незадовільного матеріального стану, наразі в обґрунтування клопотання причин відстрочення сплати судового збору позивачкою зводиться до ускладнених обставин щодо транспортного сполучення між місцем мешкання позивачки та Марківського районного суду що не входить до передбаченого ч.1 ст. 136 ЦПК України підстав задля відстрочення сплати судового збору.
Слід також зазначити, що ОСОБА_4 вже зверталася до Марківського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства та було заявлено аналогічне клопотання про відстрочення судового збору за результатами розгляду якого було винесено ухвалу від 05 березня 2020 року в якій відмовлено в задоволенні клопотання та залишено позовну заяву без руху та в подальшому винесено ухвалу від 26 березня 2020 року про повернення позовної заяви.
Обґрунтовуючи клопотання за даним позовом позивачем не надано ніяких нових або інших доказів на підтвердження викладеного, що свідчить про необґрутованість клопотання й необхідністю у відмовленні його задоволення.
Враховуючи, що клопотання про відстрочку судових витрат задоволенню не підлягає, в зазначеній цивільні справі не може бути відкрите провадження, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду з позовною заявою, як того вимагає ст.175 ЦПК України, тому зазначену позовну заяву необхідно залишити без руху, що узгоджується з п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, в якому роз`яснено, що якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 136 ЦПК України, то наслідки, передбачені статтею 185 ЦПК України, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.
Таким чином, при вирішенні питання про відповідність позовної заяви вимогам, встановленим ЦПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175,177 ЦПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, за подання до суду: позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн.
Зважаючи на це, позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 840,80 грн.
Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, а відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У зв`язку з наведеним, залишення даної позовної заяви, без руху з підстав, передбачених законом не є обмеженням доступу до правосуддя з огляду на те, що, після усунення недоліків
позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя -
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства - залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Т.Г.Логвіненко