П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 квітня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу адвоката Максимишин Ірини Богданівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 23 січня 2020 року (у складі судді Фазикоша О.В.) про визнання неподаною і повернення позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у грудні 2019 р.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 16 грудня 2019 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.63-66)

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 23 січня 2020 р. позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною і повернуто позивачеві (а.с.69-70).

Адвокат Максимишин І.Б. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу. Доводить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 16 грудня 2019 р. про залишення позовної заяви без руху не надсилалася і не отримувалася адвокатом позивача, хоча позов підписаний саме представником позивача;

-не отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху саме представником позивача позбавило можливості усунути недоліки позовної заяви.

-оскаржувану ухвалу було надіслано саме представникові позивача.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд констатував, що позивачем не було усунуто недоліків позовної заяви у встановлений законом строк.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи, письмовим доказам і вимогам процесуального закону.

Згідно з положеннями ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами ч.ч.3,6 ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Як видно з матеріалів справи, адвокат Максимишин І.Б. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у грудні 2019 р.

Суд першої інстанції, залишивши позов без руху, надіслав відповідну ухвалу як позивачеві так і його представнику, що підтверджується супровідним листом (а.с.67).

Позивач отримав копію ухвали про залишення його позовної заяви без руху 09 січня 2020 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.68).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачеві було роз`яснено, що якщо він протягом трьох днів із дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху не усуне недоліків, які були вказані судом, то позовна заява буде вважатися неподаною і повернута заявникові.

Позивач, отримавши копію ухвали про залишення його позовної заяви без руху 09 січня 2020 р., мав усунути недоліки 13 січня 2020 р., однак цього зроблено не було, відповідно суд 23 січня 2020 р. визнав позовну заяву неподаною і повернув її позивачеві, що повністю відповідає вимогам процесуального закону.

Доводи представника позивача стосовно того, що оскільки саме вона не отримала копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, що і зумовило не виконання вимог ухвали судді не ґрунтуються на нормах процесуального закону.

Процесуальним законом не передбачено такої норми, що якщо позов подано представником позивача, то саме він має усувати недоліки позовної заяви, у випадку залишення позову без руху.

Тим паче ч.3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тобто, законодавець пов`язує усунення недоліків позовної заяви саме з позивачем, а не його представником.

Відтак, позивач отримавши копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, мав або сам усунути недоліки позовної заяви, або звернутися до свого представника, однак цього зроблено не було, недоліки у встановлений законом строк стороною не усунуто.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу як підстава для скасування судового рішення, оскільки ґрунтуються на неправильному розумінні процесуального закону.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 133, 137, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Максимишин Ірини Богданівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 23 січня 2020 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 07 квітня 2020 р.

Судді: