справа № 631/1140/18
провадження № 2/631/111/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Пархоменко І. О.,

за участю секретаря судового засідання - Семенко А. А.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину. В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 23 січня 2018 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власноті на житловий будинок (домоволодіння), виданого 26 квітня 1988 року виконкомом Нововодолазької селищної ради народних депутатів Нововодолазького району, на колгоспний двір. Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого 24.11.1976 року. В шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф. із заявою про прийняття спадщини за законом, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо житловий будинок належить колгоспному двору. Просила задовольнити позовні вимоги, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною прощею 69,2 кв.м., житловою прощею 40,9 кв.м., допоміжною площею 28,3 кв.м., з надвірними будівлями, а саме: житловий будинок - літера «А-1»; прибудова - літера «а»; тамбур - літера «а1»; літня кухня - літера «Б»; тамбур - літера «б»; сарай - літера «б1»; гараж - літера «В»; альтанка - літера «Г»; вбиральня - літера «Д»; літній душ - літера «Ж»; погріб - літера «М»; яма вигрібна - літера «Я»; ворота з хвірткою - літера «N»; огорожа - літера «N1».

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 06.05.2019 року витребувано від Приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О.Ф., місцезнаходження: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Донця Григорія, 14, належним чином завірену копію спадкової справи, відкриту після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та з архівного відділу Нововодолазької РДА, який розташований в смт Нова Водолага, вул. Гагаріна, 7, Нововодолазького району Харківської області, рішення виконкомома Нововодолазької районної Ради народних депутатів № 194 від 01.04.1988 року (а. с. 42-43).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надали заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні та просили провести розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та у судове засідання не з?явились, через канцелярію суду надали заяви, відповідно до яких позовні вимоги визнали у повному обсязі, заперечень проти позову не мають. Просили суд провести розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що 22 січня 2018 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зроблено відповідний актовий запис № 9 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 17).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, зокрема, на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 26 квітня 1988 року виконавчим комітетом Нововодолазької селищної Ради народних депутатів, житловий будинок (домоволодіння) з належними йому будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 у цілому належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Нововодолазької районної Ради народних депутатів № 194 від 01 квітня 1988 року (а. с. 18).

Комунальним підприємством «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» 20 вересня 2018 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_3 , реєстровий № 2 - 102. Вказаний будинок складається з: житлового будинку - літера «А-1»; прибудови - літера «а»; тамбуру - літера «а1»; літньої кухні - літера «Б»; тамбуру - літера «б»; сараю - літера «б1»; гаражу - літера «В»; альтанки - літера «Г»; вбиральні - літера «Д»; літнього душу - літера «Ж»; погребу - літера «М»; ями вигрібної - літера «Я»; воріт з хвірткою - літера «N»; огорожі - літера «N1» (а. с. 21-25).

Старостою Новоселівського старостинського округу № 6 Нововодолазької селищної ради Харківської області Биркою В. 21.05.2019 року за № 89-37/329 було надано виписку з погосподарської книги Нововодолалької селищної ради Нововодолазького району Харківської області № 1Б на 1991-1995 роки типом об?єкту по господарського обліку є домоволодіння в АДРЕСА_1 , головою якого є ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , рік побудови 1969; за № 89-37/330 було надано виписку з погосподарської книги Нововодолалької селищної ради Нововодолазького району Харківської області № 3 на 2016-2020 роки типом об?єкту по господарського обліку є домоволодіння в АДРЕСА_1 , головою якого є ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , рік побудови 1969 (а. с. 49 - 50).

З облікової картки об?єкта погосподарського обліку за адресою домогосподарства АДРЕСА_2 , вбачається, що головою є ОСОБА_4 , членами домогосподарства вказані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата прибуття 11.09.1998; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата прибуття 10.12.1999 року; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дата прибуття 08.11.2018 року; (а.с. 51-52).

Спадкоємцями ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 та діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

29 грудня 1963 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєструвала шлюб, про що в книзі записів реєстрації громадянського стану про одруження селищною Радою Н. Водолага Валківського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис за № 118 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 . Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_8 , та дружини ОСОБА_8 (а. с. 67).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в книзі записів реєстрації актів про народження Нововодолазьким районним відділом ЗАЦС Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 254 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 . В свідоцтві про народження батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а. с. 14).

01 грудня 2007 року ОСОБА_9 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 01 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 190 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5 . Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_10 (а. с. 84).

ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження Нововодолазькою селищною радою Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 91 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 . В свідоцтві про народження батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а. с. 71).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 05 червня 2018 року за № 0 03 вересня 1983 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області було зареєструвано шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , про що складено актовий запис № 102. 09 грудня 1998 року було внесено актовий запис про розірвання шлюбу № 120 від 09 грудня 1998 відділом ДРАЦС Нововодолазького РУЮ Харківської області (а. с. 72-73).

19 листопада 1999 року ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зареєструвала шлюб, про що в книзі записів реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області зроблено запис за № 110 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_7 . Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_15 (а.с. 74).

Отже, спадкоємцями померлого є його донька ОСОБА_1 , позивач по справі, його донька ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_2 , відповідачі по справі.

Інші спадкоємці за законом відсутні.

Також, відсутні спадкоємці за заповітом, бо за життя спадкодавець заповітів не залишав, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) № 82165005, виданою Приватним нотаріусом Краснопьоровою О.Ф. 05.06.2018 року. Заповіти чи спадкові договори, складені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у спадковому реєстрі відсутні (а. с. 62).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52164948, наданої приватним нотаріусом Краснопьоровою О. Ф. вбачається, що 05.06.2018 року нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 62520415 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 15).

Постановою від 25 липня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Головного територіального управління юстиції у Харківській області Краснопьорова О. Ф. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що будинок належить до типу колгоспного двору, голова якого є ОСОБА_4 . До введення в дію Закону України «Про власність» майно колгоспного двору є спільною власністю, тому до введення цього закону кожен член колгоспного двору повинен отримати свою частку в спільному майні колгоспного двору, а саме свідоцтво про право особистої власності (а. с. 23).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Нововодолазької районної Ради народних депутатів № 194 від 01 квітня 1988 року ОСОБА_4 оформлено право особистої власності на житлові будинки / домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 108- 110).

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» № 1292 від 17.12.2019 по архівним документам КП НАІБ житловому будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2 , присвоєно нову поштову адресу « АДРЕСА_1 (а. с. 132).

Таким чином, судом встановлено, що виник спір щодо визнання права власності на спадщину за законом і позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами ст. 1217 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 42/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Головного територіального управління юстиції у Харківській області Краснопьоровою О. Ф., що містить зокрема, заяву дружини померлого ОСОБА_2 від 05 червня 2018 року про відмову від прийняття спадщини, заяву доньки померлого ОСОБА_3 від 05 червня 2018 року про відмову від прийняття спадщини, заяву дружини померлого ОСОБА_2 від 05 червня 2018 року, відповідно до якої після смерті ОСОБА_4 залишилося майно, право власності на яке було оформлено на ім`я спадкодавця, а саме житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , чотири земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, загальною площею 5,06 га та на виділ часток вона не претендує, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_8 , довідку Нововселівського старостинського округу № 6 Нововодолазької селищної ради Харківської області № 216 від 05.06.2018, відповідно до якої ОСОБА_4 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент смерті з ним були зареєстровані ОСОБА_2 з 11.09.1998 та ОСОБА_1 з 10.12.1999, інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52163876 від 05.06.2018 про відсутність спадкової справи за померлим ОСОБА_4 , Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52164948 від 05.06.2018 про реєстрацію спадкової справи № 62520415, номер у нотаріуса 42/2018, Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52165005 від 05.06.2018 про відсутність заповітів чи спадкових договорів складених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім?я ОСОБА_4 , копію паспорту на ім?я ОСОБА_2 , копію Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , копію картки платника податків на ім?я ОСОБА_2 , копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_9 , копію паспорту на ім?я ОСОБА_3 , копію картки фізичної особи-платника податків на ім?я ОСОБА_3 , копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0 від 05 червня 2018 року, копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_10 , копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 043931, копію запиту до Відділу у Нововодолазькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 05.06.2018 № 242/02-14, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 12.06.2018, заяву ОСОБА_1 від 25 липня 2018 року про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, копію паспорту на ім?я ОСОБА_1 , копію картки фізичної особи-платника податків на ім?я ОСОБА_1 , копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , Інформаційну довідку за Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52743836 від 25.07.2018, Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави № 56420344 від 25.07.2018, Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 132091759 від 25.07.2018, Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта № 132093936 від 25.07.2018, свідоцтво про право власності на спадщину за законом № 634 від 25.07.2018, Витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 52746410 від 25.07.2018, копію свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 26 квітня 1988 року виконавчим комітетом Нововодолазької селищної Ради народних депутатів, житловий будинок (домоволодіння) з належними йому будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 , постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 липня 2018 року (а. с. 55-100).

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, вказана заява відкликана не була ( ч. 5 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач, виконавши всі вимоги законодавства з приводу прийняття спадщини, звернувся до нотаріуса с заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 , на що одержав відмову.

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Підпунктом 4. 18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», який узгоджується з положеннями пункту 1 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права власності на спадщину за законом, бо нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, з посиланням на те, що будинок АДРЕСА_1 , належить до колгоспного двору, а тому не є суб`єктом цивільних відносин.

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Судом встановлено, що спірний будинок відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 26 квітня 1988 року, виданим виконавчим комітетом Нововодолазької селищної Ради народних депутатів.

З матеріалів справи вбачається, що рік побудови спірного майна є 1969.

Як передбачено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Отже, при вирішенні спору слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

Статтею 100 ЦК УРСР 1963 року, визначено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах, що передбачено п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

Тобто, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документа.

Судом встановлено, що право власності на спірний будинок було зареєстровано в БТІ, що вбачається з технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого Комунальним підприємством «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» 20 вересня 2018 року де наявний номер інвентаризаційної справи 105 та реєстровий номер 2 - 102.

Тобто, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя був власником будинку АДРЕСА_1 , відтак, спірний будинок ввійшов до спадкового майна, яке залишилось після його смерті.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме визнання за позивачем права власності на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 120, 123 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 1212, 1218, 1220, 1268,1269 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Листом Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», ст. ст. 2 - 5, 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 261, 263 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною прощею 69,2 кв.м., житловою прощею 40,9 кв.м., допоміжною площею 28,3 кв.м., з надвірними будівлями, а саме: житловий будинок - літера «А-1»; прибудова - літера «а»; тамбур - літера «а1»; літня кухня - літера «Б»; тамбур - літера «б»; сарай - літера «б1»; гараж - літера «В»; альтанка - літера «Г»; вбиральня - літера «Д»; літній душ - літера «Ж»; погріб - літера «М»; яма вигрібна - літера «Я»; ворота з хвірткою - літера «N»; огорожа - літера «N1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_12 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , паспорт громадянина України № НОМЕР_14 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_15 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_16 .

Суддя І. О. Пархоменко