Справа № 473/995/18
УХВАЛА

"13" квітня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючої - судді Ротар М.М.

за участю секретаря судового засідання Радєвої Н.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Вознесенську заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лузан Л.В. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в

в провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики

Ухвалою від 06.04.2020 року справа прийнята до провадження судді Лузан Л.В., призначено підготовче судове засідання на 23.04.2020 року.

08.04.2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла на адресу суду заява про відвід судді Лузан Л.В. Відвід заявлено з тих підстав, що суддя Лузан Л.В. є зацікавленою у результаті розгляду справи, та наявні конфліктні відносини між ним та суддею Лузан Л.В., що унеможливлює реалізацію його права на справедливий та неупереджений розгляд справи.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2020 року заяву про відвід визнано необґрунтованою.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2020 року заява ОСОБА_1 про відвід судді Лузан Л.В. призначена до розгляду в порядку ст.40 ЦПК України без повідомлення учасників справи (ч.8 ст.40 ЦПК України).

Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява про відвід є безпідставною, не ґрунтується на вимогах закону і до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді чітко визначені ст.ст.36,37 ЦПК України.

Так, відповідно до ст..36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, за змістом ст..37 ЦПК України не допускається повторна участь судді в розгляді справи.

Як вбачається із змісту заяви про відвід судді, підставою, яка на думку заявника викликає сумніви у неупередженості та об`єктивності головуючого у справі заявник зазначає зацікавленість судді у результаті розгляду даної справи та наявність конфліктних відносин між ним та суддею.

Такі підстави для відводу судді є надуманими та необґрунтованими з огляду на наступне.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке - небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Як зазначено вище, підстави для відводу (самовідводу) судді чітко визначені положеннями ст.ст.36,37 ЦПК України.

Крім того, в частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Ураховуючи те, що відвід судді мотивувовано виключно наведеними вище обставинами такий відвід є необґрунтованим.

Порядок вирішення відводу визначений ст..40 ЦПК України.

За змістом ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, вивчивши мотиви, наведені заявником у заяві про відвід судді, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви в силу ч.4 ст.36 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає, що заявлений відвід судді Лузан Л.В. є безпідставним і слід відхилити дану заяву, оскільки в заяві відсутні підстави для відводу.

Керуючись ст.ст. 36,37,40 ЦПК України, суд

постановив

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лузан Л.В. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Ротар