Справа № 145/920/19
Провадження №2/145/82/2020
РІШЕННЯ

іменем України

"31" березня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в неї народилася ОСОБА_3 .

Батьком дитини згідно записів в свідоцтві є ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_5 (змінила прізвище на « ОСОБА_6 », а згодом і на « ОСОБА_7 »).

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.09.2015 року по справі №145/1082/15-ц в твердому розмірі в сумі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Витрати на утримання дитини з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів значно збільшились, що пов`язано з навчанням дитини в 2-Д класі КЗ НВК Загальноосвітньої школи І-ІII ступенів гуманітарно-естетичного колегіуму №29 Вінницької міської ради, а також підвищенням цін на прожиття (продукти харчування, медицину, одяг тощо).

Відповідач є особою працездатного віку, має в користуванні транспортний засіб (згідно Єдиного реєстру боржників неодноразово притягувався до відповідальності у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху), що дозволяє йому заробляти на життя утримання дитини.

Іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав нею не подано.

Просить змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих на підставі рішення Тиврівської районного суду Вінницької області від 09.09.2015 року по справі №145/1082/15-ц з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з розміру 1 000 грн. щомісячно до розміру 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Справу розглядати у її відсутності.

Ухвалою судді від 14.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Заяв про відкладення судового розгляду суду не подали.

Відповідач ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, про дату судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Заяв про відкладення судового розгляду суду не подали.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін по справі народилася дочка ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 9).

Рішенням Тиврівського районного суду від 09.09.2015 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із дня ухвалення рішення суду від 09.09.2015 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 1167 грн. на 2218 грн., а з 01 липня 2020 року - становитиме 2318 грн. ( ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року № 80 - VIІІ, ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 року № 294-ІХ).

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування.

Із збільшенням віку дитини зросли витрати на її утримання, а відповідач працездатний, та враховуючи мінімальний розмір аліментів, вбачаються підстави для збільшення розміру аліментів.

А тому, суд вважає за необхідне позов задоволити частково, визначивши аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше встановленого мінімального розміру, тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доказів про спроможність відповідача сплачувати аліменти в рекомендованому законом розмірі суду не надано.

Із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 258, 263, 264, 265ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України ст.ст. 141, 180, 183, 192 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 09 вересня 2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 31 березня 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення суду.

Суддя: Н. О. Кіосак