Ухвала

08 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 296/443/16-ц

провадження № 61-16634св19

справа № 296/443/16-ц

провадження № 61-16634св19

Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Жданової В. С., Журавель В. І., Зайцева А. Ю., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Крата В. І., Кузнєцова В. О., Курило В. П., Русинчука М. М., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю., Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Державне підприємство «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», Житомирський державний технологічний університет (перейменований на Державний університет «Житомирська політехника»),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про заміну сторони виконавчого провадження, за касаційною скаргою Корольовського відділу державної виконавчої служби

м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року в складі колегії суддів: Микитюк О. Ю., Трояновської Г. С., Павицької Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року Корольовський відділ державної виконавчої служби

м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - Корольовський ВДВС) звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні відділу перебуває зведене виконавче провадження № 50894355 про стягнення з Державного підприємства «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» (далі - ЖитомирськийЦНТІ) на користь фізичних та юридичних осіб заборгованості на загальну суму 1 041 140,89 грн.

Посилався на те, що наказом Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 Житомирський ЦНТІ припинено шляхом реорганізації, а саме приєднано до Житомирського державного технологічного університету для подальшого утворення на його базі структурного підрозділу - бізнес-інноваційний центр Житомирського державного технологічного університету, який є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків Житомирського ЦНТІ.

З урахуванням викладеного, заявник просив суд замінити боржника

у виконавчому провадженні № 52711867.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2019 року заяву Корольовського ВДВС задоволено. Замінено сторону боржника

у виконавчому провадженні № 52711867 з ЖитомирськогоЦНТІ, який вибув, на його правонаступника - Житомирський державний технологічний університет.

Суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з реорганізацією Житомирського ЦНТІ правонаступником всіх його прав та обов`язків

є Житомирський державний технологічний університет, що є підставою для заміни сторони виконавчого провадження.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні заяви.

Апеляційний суд виходив з того, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Житомирський ЦНТІ не виключено та перебуває у стані припинення, тому неправильним є висновок суду першої інстанції про те, що мало місце вибуття боржника і наявні підстави для застосування положень частини першої статті 442 ЦПК України.

Аргументи учасників справи

У вересні 2019 року Корольовський ВДВС подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем з`ясовано, що Міністерством освіти і науки України прийнято наказ від 15 вересня 2015 року № 933, яким Житомирський ЦНТІ припинено шляхом реорганізації. Цим наказом передбачено, що правонаступником всього майна боржника стає Житомирський державний технологічний університет. Апеляційним судом не враховано, що 04 грудня

2015 року комісією з реорганізації ЖитомирськогоЦНТІ складено інвентаризаційний опис і звіряльну відомість необоротних активів, згідно

з якими Житомирський ЦНТІ передало, а Житомирський державний технологічний університет - прийняв належне боржнику майно. Ці обставини свідчать про те, що фактично Житомирським державним технологічним університетом прийнято майно боржника Житомирського ЦНТІ на загальну суму 912 533,86 грн, а тому саме Житомирський державний технологічний університет має нести відповідальність перед кредиторами боржника.

У грудні 2019 року Державний університет «Житомирська політехника» (перейменовано з Житомирський державний технологічний університет) подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що університет не

є правонаступником боржника, тому рішення суду апеляційної інстанції

є законним і обґрунтованим.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року справу передано на розгляд Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року справу прийнято до розгляду.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Судами встановлено, 12 жовтня 2016 року Корольовським районним судом

м. Житомира видано виконавчий лист у справі № 296/443/16-ц, яким стягнута

з Житомирського ЦНТІна користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 25 170,41 грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 18 400,71 грн та понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн, а всього 43 971,12 грн.

25 жовтня 2016 року державним виконавцем в порядку статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52711867.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 припинено ЖитомирськийЦНТІ шляхом реорганізації, а саме приєднано до Житомирського державного технологічного університету для подальшого утворення на його базі структурного підрозділу - бізнес-інноваційний центр Житомирського державного технологічного університету. Відповідно до пункту

3 вказаного наказу Житомирський державний технологічний університет

є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків Житомирського ЦНТІ.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - ЖитомирськийЦНТІ з цього реєстру не виключено, перебуває у стані припинення.

Згідно з частинами першою та другою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини зауважує, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний

і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності

у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (RYSOVSKYY v. UKRAINE, № 29979/04, § 70, ЄСПЛ, від 20 жовтня 2011 року).

Згідно зі статтею 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як

і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення

і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з частиною першою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до статті 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами,

а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

За загальним правилом правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Водночас процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав

і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи

у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника».

Відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Тлумачення наведених норм дозволяє зробити висновок, що при реорганізації юридичної особи шляхом злиття, приєднання та перетворення (універсальне правонаступництво) факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника. У вирішенні питань, пов`язаних з таким правонаступництвом, необхідно здійснювати аналіз доказів переходу відповідних прав і обов`язків на майно (майнові права). Під час такої реорганізації юридичної особи передання майна, прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника здійснюється на підставі передавального акта (іншого документу, який підтверджує передачу правонаступнику всіх активів та пасивів, прав та обов`язків). Момент переходу прав і обов`язків до правонаступника визначається днем підписання передавального акта, і тому може не співпадати у часі з моментом завершення реорганізації юридичної особи, тобто внесенням запису про припинення юридичної особи до державного реєстру.

Аналогічні по суті висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду 12 грудня 2019 року у справі № 227/1240/17 (провадження № 61-28847свп18), у постанові Верховного Суду

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від

10 квітня 2019 року у справі № 756/8927/15-ц (провадження № 61-4299св19).

Разом з цим, у постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2020 року в справі

№ 296/2335/16-ц (провадження № 61-16347св19) зроблено по суті протилежний висновок у подібній справі та зазначено, що: «Суд апеляційної інстанції, встановивши, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» з даного реєстру не виключений, а перебуває у стані припинення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для застосування положень частини першої статті 442 ЦПК України є передчасними, оскільки Наказ Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 сам по собі таких правових наслідків не створює, оскільки ще не реалізований. Доводи в касаційній скарзі про те, що судом апеляційної інстанції не враховано того, що фактично Житомирським державним технологічним університетом прийнято майно боржника ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» на загальну суму 912 533,86 грн, а тому саме Житомирський державний технологічний університет має нести відповідальність перед кредиторами боржника є необґрунтованими».

Отже, існує різний підхід до розуміння та тлумачення статей 104, 106, 107 ЦК України у наведеній категорії справ, тому Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від зазначеного висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2020 року

у справі № 296/2335/16-ц (провадження № 61-16347св19).

З таких обставин наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України (у редакції, чинній станом на

07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 296/443/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, за касаційною скаргою Корольовського відділу державної виконавчої служби

м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Краснощоков

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. С. Жданова

В. І. Журавель

А. Ю. Зайцев

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. І. Крат

В. О. Кузнєцов

В. П. Курило

М. М. Русинчук

В. А. Стрільчук

М. Ю. Тітов

М. Є. Червинська