Постанова

Іменем України

07 квітня 2020 року

м. Київ

справа №2-2988/10

провадження №61-44926св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації, третя особа - відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про скасування рішення третейського суду, за касаційною скаргою акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» на ухвалу апеляційного суду Житомирської області

від 28 вересня 2018 року у складі судді Павицької Т. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Постійно діючий третейський суд при Юридичній корпорації «Принцип», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житомирське обласне державне комунальне підприємство по технічній інвентаризації,

третя особа - відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та судового рішення суду першої інстанції

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації, третя особа - відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про скасування рішення третейського суду.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження рішення постійно діючого Третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» від 08 серпня 2007 року № ПВ-50/15/07.

Скасовано рішення постійно діючого Третейського суду при юридичній корпорації «Принцип» від 08 серпня 2007 року № ПВ-50/15/07, яке постановлено по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про легалізацію самочинного будівництва та визнання права власності на прибудовані нежитлові приміщення, які розташовані в АДРЕСА_1 . Даний спір не підлягає подальшому розгляду в третейських судах.

Зобов`язано Житомирське обласне державне комунальне підприємство по технічній інвентаризації виключити з реєстру прав власності ОСОБА_2 , як власника прибудованих нежитлових приміщень, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанцій

17 вересня 2018 року акціонерне товариство «Кристалбанк» (далі - АТ «Кристалбанк»), яке не брало участі у розгляді справи подало апеляційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28 вересня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

АТ «Кристалбанк» на рішення Богунського районного суду м. Житомира

від 18 серпня 2010 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що на час ухвалення 18 серпня

2010 року оскаржуваного рішення суду першої інстанції не вирішувались питання щодо прав, сводоб та інтересів АТ «Кристалбанк». Апеляційна скарга подана після спливу понад восьми років з дня складання повного тексту судового рішення, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження, передбаченою частиною статті 358 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року, АТ «Кристалбанк» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції безпідставно застосував положення частини другої статті 358 ЦПК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи до суду не подано.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року

№ 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

З матеріалів справи слідує, що Богунський районний суд м. Житомира судове рішення у даній справі ухвалив 18 серпня 2010 року.

АТ «Кристалбанк», яке не брало участі у розгляді справи, з апеляційною скаргою на вказане рішення місцевого суду звернулося у вересні 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення судом першої інстанції рішення, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга АТ «Кристалбанк» була подана у вересні 2018 року, то апеляційний суд вірно керувався нормами ЦПК України у редакції, що діяла

з 15 грудня 2017 року.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У справі, яка переглядається, апеляційний суд установив, що 24 травня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристалбанк» було укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги).

25 травня 2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристалбанк» було укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами.

ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» приймало участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, та представник банку був присутній у судовому засіданні під час проголошення оскаржуваного судового рішення. В межах строку, визначеного частиною першою статті 294 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення судом першої інстанції рішення, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» не подавало апеляційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира

від 18 серпня 2010 року.

Встановивши, що на час ухвалення 18 серпня 2010 року судом першої інстанції оскаржуваного рішення суду, не вирішувались питання щодо прав, свобод та інтересів АТ «Кристалбанк» апеляційну скаргу було подано після спливу одного року з дня складення повного тексту оскарженого судового рішення (11 років), а заявником не наведено винятків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, за яких такий строк може бути поновлено, апеляційний суд дійшов вірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

Висновок апеляційного суду узгоджується з висновком Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Підстави вважати, що апеляційний суд при розгляді даної скарги допустив порушення норм процесуального закону відсутні

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК»залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська