Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 листопада 2020 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Товченко К.М., розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про відновлення права іпотекодержателя, скасування записів про припинення іпотеки та обтяження, -

УСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про відновлення права іпотекодержателя, скасування записів про припинення іпотеки та обтяження, посилаючись на те, що у 2008 році між відповідачем та ТОВ «Укрпромбанк» було укладено кредитний договір, в забезпечення зобов`язань за яким також було укладено договір іпотеки. 30.06.2010 року ТОВ «Укрпромбанк» відступило права вимоги за вказаними зобов`язаннями позивачу. В ході проведення ліквідаційної процедури позивача співробітниками банку було встановлено факт припинення іпотеки та внесення відповідних відомостей про припинення іпотеки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Під час проведення внутрішньої перевірки було встановлено, що заборгованість відповідача перед банком продовжує існувати, а дії з виведення нерухомого майна з-під іпотеки вчинені на підставі підроблених документів і містять ознаки кримінального правопорушення.

У зв`язку з відсутністю підстав для припинення іпотеки, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про скасування відповідних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та поновлення його прав як іпотекодержателя.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач відзив у встановлений законом строк не подав, на призначені судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, поважних причин неявки суд не повідомив, правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.08.2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 500-026/ФКВ-08, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 50 000 доларів США до 11.08.2023 року (а.с. 4-7).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки від 23.06.2010 року, реєстр. № 1205, згідно з умовами якого відповідач надав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

30.06.2010 року ТОВ «Укрпромбанк» відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобов`язань відступило позивачу права вимоги за зобов`язаннями відповідача, у тому числі кредитним договором від 14.08.2008 року (а.с 10-13).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 21.03.2018 року № 117874040 до вказаних реєстрів було внесено два записи щодо обтяження нерухомого майна, а саме: тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7730820, зареєстровано 23.06.2010 року, об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_1 , РПНВ: 30216111; тип обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7728495, зареєстровано 23.06.2010 року, об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_1 . Обидва записи було погашено 18.11.2014 року та припинено (а.с. 14-19).

Департаментом безпеки банку проведено внутрішнє розслідування з приводу підозри підроблення банківського документа. Встановлено, що зняття з іпотеки та вилучення записів про обтяження нерухомого майна відбулося на підставі довідки № 32.5-08/08/2316/14 від 12.04.2014 року, яка банком не видавалася, що може свідчити про дії шахрайського характеру (висновок внутрішнього розслідування від 27.03.2018 року)(а.с. 20-22).

За даним фактом позивачем подано до органів поліції заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України та ч. 3 ст. 358 КК України (а.с. 24).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту № 500-026/ФКВ-08 від 14.08.2008 року за позивачем числиться заборгованість, загальний розмір якої станом на 11.10.2018 року складає 2 108 817,12 гривень (а.с. 27-35).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1049 ЦК України встановлює обов`язок позичальника повернути позику. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 546 ЦК України передбачає, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ст. 575 ЦПК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов`язаний негайно на вимогу іпотекодержателя відшкодувати останньому всі витрати, понесені у зв`язку з вжиттям заходів щодо збереження та страхування предмета іпотеки. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування записів про обтяження нерухомого майна іпотекою, оскільки заборгованість іпотекодавця перед іпотекодержателем продовжує існувати, а виведення майна з-під іпотеки було здійснено за відсутності правових підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом відновлення за позивачем прав іпотекодержателя та поновлення записів про обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 5 286 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81-82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про відновлення права іпотекодержателя, скасування записів про припинення іпотеки та обтяження - задовольнити;

Відновити за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право іпотекодержателя за іпотечним договором № б/н від 23 червня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Федоровою Т.Л., зареєстрований в Реєстрі за № 1205 шляхом поновлення (17.04.2008 року) записів про обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно, а саме:

- тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7730820, зареєстровано 23.06.2010 року, об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_1 , РПНВ: 30216111;

- тип обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7728495, зареєстровано 23.06.2010 року, об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_1 ;

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

- тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7730820, зареєстровано 23.06.2010 року, об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_1 , РПНВ: 30216111;

- тип обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7728495, зареєстровано 23.06.2010 року, об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_1 ;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень;

Повне найменування сторін:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, б. 36-Б, );

відповідач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Подільського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин;

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.

Суддя В.В. Гребенюк