ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4048/20 Справа № 197/1266/18 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року, яка ухвалена суддею Леонідовою О.В. в смт. Широке Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту ухвали матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Роз`яснено позивачу, що повернення позову не є перешкодою для повторного пред`явлення позову з дотриманням правил про підсудність або право позивача звернення до компетентного суду Російської Федерації за місцем реєстрації відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає про те, що адреса фактичного проживання відповідача за межами України на території Російської Федерації є невідомою, оскільки суд першої інстанції отримав докази останнього відомого зареєстрованого місця проживання в Україні, на території Широківського району Дніпропетровської області, тому мав повноваження для розгляду справи по суті

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка передбачена п.6 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 1994 року.

Згідно до відповіді Виконавчого комітету Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області на запит суду вих.№ 84/2-19/5 від 18 березня 2019 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Згідно до відповіді Виконавчого комітету Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області на запит суду вих.№ 84/2-19/5 від 18 березня 2019 року відповідач ОСОБА_2 знята 29 квітня 2014 року з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з вибуттям та постійне місце проживання до Російської Федерації (а.с. 23).

Згідно відповіді на запит суду Державної міграційної служби України Головного управління в Дніпропетровській області Широківський районний сектор вих.№1262/1221 від 24 квітня 2019 року, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою щодо набуття громадянства України до Широківського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не зверталась. Крім того, повідомлено, що ОСОБА_2 була документована посвідкою на постійне проживання в Україні, серії НОМЕР_1 від 25 червня 2007 року та рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 30 квітня 2014 року на підставі п.6 ч.1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» ОСОБА_2 скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 31 січня 2007 року.

Повертаючи позивачу позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є громадянкою іншої держави, угоди про підсудність справи з іноземним елементом судам України не надано, відповідач вибула на постійне місце проживання до Російської Федерації, неповнолітніх дітей на утриманні позивач не має, доказів того, що через стан здоров`я чи з інших поважних причин позивач не може звернутись за з даним позовом за місцем реєстрації відповідача всупереч вимогам ст. 28 ЦПК України, не надав.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Частиною 1 ст. 61 Закону України «Про міжнародне приватне право», визначено, що подружжя може обрати для регулювання майнових наслідків шлюбу право особистого закону одного з подружжя або право держави, у якій один з них має звичайне місце перебування, або, стосовно до нерухомого майна, право держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно ч.1 ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Так, згідно п.7 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 ст. 28 ЦПК України встановлено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них .

Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у грудні 2018 року звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, при цьому, позивач зазначив, шо оскільки останнє відоме йому місце проживання відповідача було - АДРЕСА_1 , то позов пред`являєтья ним до Широківського районного суду (а.с. 3-4).

Згіднодо відповіді Виконавчого комітету Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області на запит суду вих.№ 84/2-19/5 від 18 березня 2019 року, відповідач ОСОБА_2 знята 29 квітня 2014 року з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з вибуттям та постійне місце проживання до Російської Федерації (а.с. 23).

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що оскільки відсутня інформація адреса проживання відповідача за межами України, тому останнім відомим зареєстрованим її місцем проживання слід вважати АДРЕСА_1 .

Проте, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував в повній мірі, чим допустив порушення норм процесуального права, що відповідно до положень ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання у справі, відповідно до вимог ЦПК України.

У зв`язку з цим, викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, колегія суддів визнає такими, що заслуговують на увагу.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання у справі, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367,374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року скасувати та направити матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Широківського районного суду Дніпропетровської для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2020 року.

Головуючий:

Судді: