Справа № 127/4547/20
Провадження № 22-ц/801/796/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 рокуСправа № 127/4547/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т.О., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Богацької О. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року, постановлену у складі судді Жмудь О.О. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року відмовлено у прийнятті заяви про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки виконавче провадження відкрите на виконання не судового рішення, а виконавчого напису нотаріуса, суд дійшов висновку про юрисдикційність зазначеної справи адміністративному суду та неможливість її розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в новому складі.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання сторони не заявились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/117 та постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 зроблено правових висновок про те, що у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 181 КАС (статті 287 КАС у чинній редакції). Отже нормами ЦПК та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 264 КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виконавче провадження відкрите на виконання не судового рішення, а виконавчого напису нотаріуса, тому юрисдикційність зазначеної справи належить адміністративному суду та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеним висновком місцевого суду та вважає його таким, що узгоджується із судовою практикою суду касаційної інстанції та нормами процесуального права.

Суд першої інстанції встановивши, що заміна сторони стягувача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - ТОВ «Кредитні ініціативи» здійснюється у виконавчому провадженні № 57378838 щодо примусового виконання виконавчого напису № 4820 від 14 вересня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., а не примусовому виконанні рішення, ухваленого судом, дійшов обґрунтованого висновку, що заява про заміну сторону виконавчого провадження підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність постановленої ухвали суду першої інстанції не впливають.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. В. Оніщук