Ухвала

Іменем України

10 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 212/7942/18

провадження № 61-5851ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 13 червня 2018 року о 10 год 30 хв у м. Кривому Розі Дніпропетровської області по вул. Сержанта Рзянкіна сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Geely Emgrand», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2018 року у справі № 212/4274/18 відповідача визнано виннм у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Позивач вказував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, його автомобіль було пошкоджено, чим завдано йому матеріальну шкоду в розмірі

53 665,38 грн. Крім того, позивач зазнав моральну шкоду, яка виразилась у душевних та психічних переживаннях внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку він оцінює у розмірі 15 000,00 грн. Окрім цього позивачем було проведено автотоварознавче дослідження вартістю 2 500,00 грн. На підставі вищевказаного, позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача суму в розмірі 71 165,38 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 53 665,38 грн, моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн, судові витрати по справі у розмірі 3 909,60 грн.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року у справі № 212/7942/18,

2-з/212/66/18 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2019 року змінено в частині в частині зменшення суми стягнутої судом з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди, зменшивши її з 53 665,38 грн до 3 046,32 грн та в частині стягнення суми судового збору, зменшивши стягнутий з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 судовий збір з 1 409,60 грн до 744,81 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

23 березня 2020 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, направив на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій даній справі є стягнення майнової та моральної шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, тобто ціна позову становить 71 165,38 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 100 = 210 200 грн).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», від 05 квітня 2018 року).

Зазначена справа є малозначною відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення у цій малозначній справі оскаржується до суду касаційної інстанції на підставі підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, яким визначено, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи заявника у касаційній скарзі про те, що судами не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановв від 03 жовтня 2018 року у справі

№ 686/17155/15-ц та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц , а тому касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, є необґрунтованими.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки посилання в касаційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням, та зводяться до переоцінки доказів, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції. Саме по собі посилання заявника на невідповідність, на його думку, ухваленого рішення правовим висновкам Верховного Суду, не свідчить про фундаментальність порушених у касаційній скарзі питань.

Європейський суд з прав людини зазначає, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які могли вимагати касаційного розгляду справи (рішення у справі «Азюковська проти України», заява № 47921/08, від 09 жовтня 2018 року).

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням вказаного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого

2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Сердюк А. І. Грушицький І. М. Фаловська