Справа № 177/1962/19
Провадження № 2/177/208/20
Р І Ш Е Н Н Я
(заочне)
Іменем України
14 квітня 2020 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі секретаря Короновської Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення вартості речового майна,

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позову вказав, що молодший сержант ОСОБА_1 з 27 лютого 2018 року був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду інструктора навчально-артилерійського взводу навчально-артилерійської батареї навчального дивізіону.

Під час проходження військової служби відповідача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення 09.08.2018 звільнено з військової служби за службовою невідповідністю. Крім того, притягнуто до матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди з утримання вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, в сумі 5313,24 грн.

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь Військової частини НОМЕР_1 кошти в сумі 5313,24 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою судді від 18.12.2019 провадження у справі відкрите та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 23).

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак в судові засіданні повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.02.2018 № 51 молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного наказом командира полку від 27.02.2018 №12-РС, на посаду інструктора навчально-артилерійського взводу навчально-артилерійської батареї навчального дивізіону (підготовки фахівців причіпної артилерії та мінометів), який прибув з військової частини НОМЕР_2 смт Черкаське Дніпропетровської області, з 27 лютого 2018 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення (а.с. 10).

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 06.08.2018 відповідача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю та притягнуто до матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди з утриманням вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися з урахуванням зносу та взаєморозрахунків, в сумі 5313,24 грн. (а.с. 8-9).

Відповідач на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 09.08.2018 №193 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці одержують за рахунок держави речове майно або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Відповідно до вимог зазначеного закону відповідач був належним чином забезпечений речовим майном.

Абзацом 7 п.4 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та в особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016 р. (зареєстровано в Мінюсті 26.05.2016 р. за № 768/28898) у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Перелік отриманого ОСОБА_1 речового майна та його вартість в сумі 5313,24 грн. підтверджується довідкою нарахування вартості за речове майно, строки насіння якого не закінчилися та витягом з книги грошових стягнень та нарахувань (а.с. 7, 14).

В порядку ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також, п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військовим майном вважається державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Абзацом сьомим пункту 3 Положення передбачено, що військовослужбовець визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

Відповідно до пункту 8 Положення, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Згідно із пунктом 6 Положення військовослужбовці, діями яких заподіяно шкоду державі, можуть добровільно відшкодувати її повністю або частково.

На підставі п. 16 Положення, розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.

Відповідно до пункту 31 Положення у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Оскільки відповідач, перебуваючи на речовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , був звільнений із військової служби за службовою невідповідністю, тому він повинен відшкодувати державі в особі військової частини НОМЕР_1 вартість виданого йому речового майна з урахуванням зносу, строки носіння якого не закінчилися.

Станом на час розгляду справи судом відомості про погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку відсутні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, які містяться у матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 до відповідача про відшкодування майнової шкоди з утриманням вартості предметів речового майна є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки позовну заяву задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення вартості речового майна задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Військової частини НОМЕР_1 , Львівська область, Яворівський район, с. Старичі, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , матеріальну шкоду в розмірі 5313 (п`ять тисяч триста тринадцять) грн. 24 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Військової частини НОМЕР_1 , Львівська область, Яворівський район, с. Старичі, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: