Провадження №2/760/2013/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Усатової І.А.,
при секретарі - Омелько Г.Т.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
В С Т А Н О В И В:
19.07.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22.02.2012 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22 лютого 2012 року Солом`янським районним судом м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується рішенням суду №2-1899/12
Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2012 року, ОСОБА_1 повинен сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з 27 січня 2012 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Вказує, що спільна дитина проживає разом з відповідачем.
18.01.2013 уклав шлюб з ОСОБА_4 , який був зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
01.11.2010 між ним та ТОВ з іноземними інвестиціями «Бейкері Фуд Індастрі» було укладено трудовій договір, за яким був прийнятий на посаду технолога контролера.
Вказує, що у квітні 2015 року, був мобілізований до ЗСУ для несення служби в зоні АТО. Після повергнення з лінії фронту, продовжував нести службу при Київському міському військовому комісаріаті за сумісництвом на посаді Заступника військового комісара-Начальник відділу комплектування Солом`янського РВК.
Починаючи з березня 2012 року регулярно сплачував аліменти, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення сина.
Щомісячна виплата аліментів в середньому становить приблизно 12 000 грн., що після сплати всіх податків і зборів з його доходу, розмір аліментів складає майже 60% усіх його доходів.
Враховуючи вищенаведене, просив позов задовольнити з наведених вище підстав.
19.07.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.
Ухвалою суду від 01.08.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження.
02.09.2019 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не погоджується з обставинами, які викладені в позовних вимогах, які не підтвержуються жодними доказами. У той же час, надає документи, що підтвержують протилежне, а саме за п`ятирічний період навчання ОСОБА_3 батько у школі не з`являвся, з вчителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував та успіхами сина жодного разу не цікавився. На томість дитина не може відвідувати всі позашкільні заходи (походи в музеї, планетарії, кіно), оскільки мати не має фінансової можливості самостійно забезпечувати абсолютно всі потреби сина (навчання лікування, транспортні витрати, комунальні послуги, одяг, взуття та інше), а батько нажаль не приймає ні моральної, ні фінансової участі в житті сина, хоча має відповідні фінансові можливості та може хоча б цікавитися життям своєї дитини. Також позивачем з квітня 2015 року приховано друге місце роботи, сплата аліментів з цього доходу не здійснювалась.
Оскільки, розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.
Судом встановлено, що сторони з 17.02.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 235 від 17.02.2007.
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 52.
22.02.2012, Солом`янським районним судом м. Києва шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням суду у справі №2-1899/12
Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22.02.2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2012 року та до досягнення дитиною повноліття.
Як вбачається з матеріалів справи, 18.01.2013 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , та в даному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно до частини 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача щодо зміни його матеріального становища та вважає, що зазначені позивачем обставини є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні вимог ст. 192 СК України.
Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями сімейного законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджений за рішенням Солом`янського районного сулу м. Києва від 22.02.2012 року, з 1/4 на 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, - оскільки судом встановлено факт зміни сімейного стану позивача, який має нову сім`ю та другу малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який змушений не лише виплачувати аліменти на дитину від першого шлюбу, а й утримувати свою нову сім`ю, що включає належне харчування, дозвілля, сплати комунальних послуг за житло, а також забезпечити повноцінний розвиток своєї малолітньої доньки, що є законодавчо визначеними підставами для зменшення встановленого рішенням суду розміру аліментів.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наведене вище, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 7, 141, 150, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст. ст.2, 4, 6 13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджений за рішенням Солом`янського районного сулу м. Києва від 22 лютого 2012 року, встановивши розмір аліментів у виді 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: