Номер провадження 2/754/3073/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до Київської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, щодо кооперативної квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій. 14.06.2018 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини ПН КМНО Борисовою С.О., було заведено спадкову справу № 8/2018. Через шість місяців після смерті спадкодавця, позивачем до нотаріуса було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру до якої додано довідку ЖБК «Харчовик - 3» № 137 від 10.12.2018 та копію технічного паспорту, проте 14.03.2019 позивач отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з не поданням необхідних для вчинення такої нотаріальної дії документів. Таким чином, позивач вимушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, оскільки відмова нотаріуса перешкоджає позивачу вирішити питання, щодо оформлення спадкових прав.

Ухвалою судді від 29.11.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду від 27.03.2020 подав заяву відповідно якої позовні вимоги підтримав та просив здійснювати розгляд справи у відсутності позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності представника Київської міської ради.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. належала кооперативна квартира АДРЕСА_1 . Сума пайового внеску за вказану квартиру сплачена 15.02.1992 року в повному обсязі, що підтверджується копією довідки виданої ЖБК «Харчовик -3» № 137 від 10.12.2018 року.

Вказана квартира розташована на 6-му поверсі 16-ти поверхового будинку, квартира складається із однієї кімнати, ізольована, складається із окремих кімнат, кухні, коридора, туалета, ванної кімнати, балкона, загальна площа з 33,5 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є чоловіком померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 виданого 10.02.2000 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років, після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 15.11.2018 № 45367 виданої на замовлення нотаріальної контори, вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Бюро кв. АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована.

Відповідно до вимогам ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Так, згідно з вимогами ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Аналогічні положення викладені в п.5-1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987 року, де зазначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Згідно з вимогами ст. 384 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі викупу квартири член житлового кооперативу стає її власником, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

У відповідності до ст.ст.1268,1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

Позивач, як спадкоємець першої черги звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 8/2018.

Згідно довідки Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Борисової С.О. від 17.10.2018 року вбачається, що єдиним спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , є її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з відповіді Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Борисової С.О., від 14.03.2019 № 17/01-24, позивачу ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на квартиру.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Оскільки спадкодавець за життя повністю сплатила пайовий внесок за спірну квартиру, що підтверджується довідкою виданою ЖБК «Харчовик-3» то вона набула право власності на неї, а відтак таке право увійшло до складу спадщини, що залишилась після її смерті.

Оскільки, як вже було зазначено вище, правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, але дана квартира входить до складу спадщини, а позивач єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, суд приходить до висновку про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77-81, 89, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 331, 384, 392, 1217, 1223, 1261, 1267-1269, 1298 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 35, 5 кв.м., житловою площею 16, 1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті його дружини - ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: