Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1373/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «Приватбанк» 13.02.2019р. звернувся до суду з позовом (а.с.2-4) до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору №CSXRFU13250322 від 05.01.2009р. ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 1430грн. 50коп. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.01.2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.10.2013 року. Спадкоємцями, які постійно проживали із ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується паспортами позичальника та відповідачів.

26.01.2016р. позивачем направлена претензія кредитора до Другої Черкаської державної нотаріальної контори.

02.02.2016р. позивачем отримано відповідь від нотаріуса, в якій зазначено, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після його смерті була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого позичальника.

09.01.2019р. до спадкоємців було направлено листа-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій вчинено не було.

Станом на дату смерті позичальника перед банком за вказаним кредитним договором заборгованість становить 12045грн. 02коп., яка складається із: 0грн. 97коп. заборгованість за відсотками; 314грн. 71коп. заборгованість по комісії; 11729грн. 34коп. заборгованість по пені.

Таким чином, позивач просить стягнути із відповідачів на свою користь зазначену заборгованість та судовий збір в розмірі 1921грн. 00коп.

Ухвалою суду від 27.02.2019р. прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.46-47).

Ухвалою суду від 01.10.2019р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті (а.с.129).

Відповідачем по справі ОСОБА_1 09.04.2019р. та 23.09.2019р. (а.с.115, 79) подані заперечення проти позову, за якими просить відмовити у задоволенні позову, який є необґрунтованим. Зазначила, що відповідач по справі ОСОБА_2 помер ще у 2016 року; ні вона, ні її чоловік ОСОБА_2 не повинні відповідати за невиконання кредитної угоди, яка була укладена із їхнім сином ОСОБА_3 , який помер у 2013 році; після смерті сина вони не приймали спадщину; квартира, в якій вони проживали, не є власністю сина; ухвалою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 26.05.2016р. (а.с.80) закрито провадження по аналогічній справі №2/711/25/16 (№711/2553/2015).

Позивачем відповідь на заперечення відповідача подана не була.

На виконання ухвали суду від 02.09.2019р. Другою Черкаською державною нотаріальною конторою 20.09.2019р. надані матеріали (а.с.107-113), за якими встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа заведена 28.01.2016р. за претензією ПАТ КБ «Приватбанк». Після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася дружина ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, а 29.07.2016р. та 29.08.2017р. на її ім.»я видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, нотаріальною конторою надана до суду копія претензії ПАТ КБ «Приватбанк», датована 02.01.2016р., яка надійшла до нотконтори 28.01.2016р. і подана в порядку ст. 1281 ЦК України щодо боржника ОСОБА_3 (а.с.109).

27.09.2019р. позивачем АТ КБ «Приватбанк» подано до суду уточнену позовну заяву (а.с.118-120) лише до відповідача ОСОБА_1 , за якою просить стягнути з цього відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_3 05.01.2009р. №CSXRFU13250322 у розмірі 12045грн. 02коп., яка складається із: 0грн. 97коп. заборгованість за відсотками; 314грн. 71коп. заборгованість по комісії; 11729грн. 34коп. заборгованість по пені. Крім того, просить стягнути судовий збір.

Також, ухвалою суду від 01.10.2019р. (а.с.128) закрито провадження по справі в частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_2 , на підставі п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Це судове рішення набрало законної сили.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Кругляк Н.О. підтримала позовні вимоги в редакції від 27.09.2019р. (а.с.118) та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у її письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи №711/2553/2015-ц та даної справи №711/1373/19, а також докази в їх сукупності, суд вважає, що провадження по справі підлягає до закриття з таких підстав:

встановлено, що 25.03.2015р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із позовом до ОСОБА_3 (а.с.2-3 справи №711/2553/2015-ц) про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 10.03.2015р. у розмірі 13833грн. 49коп. (0,97грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 314,71грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 12382,88грн. пеня, 500грн. штраф (фіксована частина), 634,93грн. штраф (процентна складова) за кредитним договором №CSXRFU13250322 від 05.01.2009р., за яким ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 1430грн. 50коп. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.01.2010 року.

Крім того, позивач по справі №711/2553/2015-ц подав до суду позовну заяву до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення вище вказаної заборгованості кредитором спадкодавця за договором від 05.01.2009р., за яким кредитні кошти отримав їхній син позичальник ОСОБА_3 (а.с.71-73 справи №711/2553/2015-ц).

Ухвалою суду від 18.11.2015р. замінено відповідача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належних відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як спадкоємців померлого (а.с.67 справи №711/2553/2015-ц).

Ухвалою суду від 26.05.2016р. (а.с.182-184 справи №711/2553/2015-ц), яка набрала законної сили, закрито провадження у цій справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України (чинній в редакції від 18.03.2004р. №1618-ІУ).

Про прийняте судове рішення позивачеві було відомо, про що свідчить розписка про отримання ухвали представником позивача ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді справи (а.с.186 справи №711/2553/2015-ц). Крім того, позивач звертався до суду із заявою про повернення судового збору (а.с.188-192 справи №711/2553/2015-ц) із дорученням копії ухвали суду від 26.05.2016р. При цьому, апеляційна скарга на вказане судове рішення учасниками справи подана не була.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, з огляду на норми процесуального права, закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

За позицією ВС (постанова від 22.05.2019 у справі № 640/7778/18), позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, не вдаючись до аналізу та оцінки ухвали суду від 26.05.2016р. у справі №711/2553/2015-ц, якою вже закрито провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.01.2009р., суд вважає, що спірні правовідносини за цим позовом та позовом, що вирішується судом (справа №711/1373/19), існують між одними й тими ж сторонами, наявні одні й ті ж матеріально-правові вимоги та обставини, що обґрунтовують звернення до суду, тобто обидва позови є тотожними, а тому провадження по справі підлягає до закриття.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

13.11.2019р. та 26.11.2019р. позивачем до суду подані заяви про повернення судового збору (а.с.141, 147).

Встановлено, що при подачі до суду позову, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921грн. 00коп., що підтверджується платіжним дорученням №IHB93B22MY від 23.01.2019р. (а.с.1).

Як передбачено п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1921грн. 00коп. підлягає поверненню АТ КБ «Приватбанк» в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч.5 ст. 7 згаданого ЗУ).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268, 255 ч.1 п.3 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Провадження по цивільній справі №711/1373/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - закрити.

Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1921грн. 00коп. (платіжне доручення від 23.01.2019р. №IHB93B22MY, сплачені через АТ КБ Приватбанк» в м. Дніпро).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 01.04.2020р.

Головуючий: С. М. Позарецька