Ухвала

Іменем України

08 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 303/2253/16

провадження № 61-3910ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 січня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2016 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року, позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05 серпня 2005 року № MKAWGK00000294 у сумі 34 099,07 дол. США, що за курсом Національного банку України станом 24 березня 2016 року становить 886 916 грн 81 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 17 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року залишено без змін.

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2016 року за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Заява мотивована тим, що ним подано заяву про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2016 року, в результаті розгляду якої ухвалою суду від 11 липня 2016 року заяву залишено без задоволення. В подальшому не погоджуючись з вказаним рішення він подав апеляційну скаргу до апеляційного суду Закарпатської області, однак ухвалою суду від 11 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Зазначав, що ним подано позов про визнання недійсним з моменту укладення кредитного договору №MKAWGK00000294 від 05 серпня 2005 року. Справа перебуває на розгляді в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області, призначено експертизу, яку проводив Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз. Так, за результатами проведеної експертизи експертом встановлено, що банком здійснено нарахування відсотків по кредитному договору №MKAWGK00000294 від 05 серпня 2005 року, а саме: 16,44%, а не 0,95% (11,04% на рік). Також експертом встановлено, що реальний місячний платіж відповідно до умов договору повинен складати 485,96 дол. США, що включає в себе 413,96 дол. США плати за кредит та 72 дол. США комісії, а не вказаний Банком 491 дол. США.

На думку заявника, зазначена вище обставина є істотною, не була встановлена судом та не була відома заявнику на час розгляду справи, оскільки ці обставини стали відомі після отримання висновку експерта.

На підставі викладеного просив скасувати заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2016 року за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатськох області від 17 червня 2016 року в справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за нововиявленими обставинамивідмовлено.

Суди, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , виходили з того, що вказана заявником обставина не є нововиявленою, а є фактично новим доказом, який з`явився після ухвалення судового рішення у справі. Заявник та його представник брали участь у розгляді справи і не були позбавлені можливості реалізувати свої процесуальні права, в тому числі і щодо призначення експертизи у справі.

У лютому 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 січня 2020 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, вказуючи на те, що судами попередніх інстанцій не вказані мотиви прийняття оскаржуваних судових рішень; суди не надали правої оцінки тим доводам, якими заявник обґрунтовувала свою заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, зокрема висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1405/1406-17 від 29 грудня 2017 року, а тому вважає, що вказана обставина є істотною, оскільки виключає задоволення позову в повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Аналіз указаної норми свідчить про те, що перегляду підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Судами встановлено, що заявником, як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 червня 2016 року надано висновок Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29 грудня 2017 року, з якого вбачається, що експертиза проводилась в справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки. Так, з вищевказаного висновку вбачається, що за даними проведеного розрахунку, відповідно до наданих на дослідження матеріалів, сукупна вартість кредиту у вигляді реальної відсоткової ставки за кредитним договором № MKAWGK00000294 від 05 серпня 2005 року станом на укладення договору складає 16,44 % та абсолютне значення подорожчання кредиту становить 83 030,40 дол. США. Відсоткова ставка визначена в кредитному договорі № MKAWGK00000294 від 05 серпня 2005 року, за сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць і реальна процентна ставка є тотожним поняттям та розраховується окремо. Кредитний договір № MKAWGK00000294 від 05 серпня 2005 року не містить порядку (формул), за яким Банком розраховано суму ануїтетного платежу. Виходячи з умов кредитного договору розмір щомісячної комісії складає 72 дол. США. Щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитним договором відповідно проведеного дослідження становить 485,96 дол. США та складається з ануїтетного платежу в розмірі 413,96 дол. США та комісії в розмірі 72 дол. США, щомісячно. Сплата чергових судових платежів визначена умовами договору № MKAWGKP1016 особистого страхування від 08 серпня 2005 року та договору страхування майна № MKAWGK/1300 від 05 серпня 2005 року.

Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що заявник посилається на новий доказ, який з`явився після ухвалення судового рішення у справі. Заявник та його представник брали участь у розгляді справи і не були позбавлені можливості реалізувати свої процесуальні права, в тому числі і щодо призначення у справі експертизи.

Суди дійшли до обґрунтованого висновку, що дані обставини не є нововиявленими обставинами, а є фактично новим доказом, та на законних підставах, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відмовили заявнику в задоволенні заяви.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 січня 2020 року.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Керуючись частинами четвертою, п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 січня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатськох області від 17 червня 2016 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за нововиявленими обставинами відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова В. М. Ігнатенко В. О. Кузнєцов