Справа № 135/1967/16-ц
Провадження № 2/135/61/20
УХВАЛА

про відмову у призначенні експертизи

31.01.2020 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Ладижин в залі судових засідань судовому засіданні №1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення суми зобов`язання, припинення договорів поруки та іпотеки та за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області знаходиться справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення суми зобов`язання, припинення договорів поруки та іпотеки та за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

29.10.2018 на адресу суду представником позивача ОСОБА_3 , яке в підготовчому судовому засіданні підтримане позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 , було подано клопотання про призначення по справі науково-правової експертизи кредитного договору №ML-B03/2008 від 01.04.2008. Своє клопотання представник позивача обґрунтовує тим, що при укладенні договору, банк, всупереч вимогам Закону України "Про захист прав споживачів" не надав позичальнику інформацію про інші види кредитування, про сукупну вартість кредиту, не зазначив у договорі положення, що регулюють порядок обчислення процентів, та встановив ціну за користування кредитними коштами з використанням незрозумілого позичальнику терміну FIDR, застосування якого є несправедливим та незрозумілим до споживача. Поряд з чим зазначає, що відповідач не надав чіткої вимоги, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , оскільки не було проведено розрахунку про стан заборгованості. Також зазначає, що розмір відсотків, внесків та інших комісій, згідно з графіком погашення кредиту, а також Додатку до Договору №1, перевищує розмір основного зобов`язання має складає 38 714,61 долара США, при розмірі кредиту 17 822,43 долара США. Тобто, переплата складає 20 892,18 долара США, що є також незрозумілим та потребує дослідження шляхом проведення комплексної судової науково-правової експертизи. За умовами частини 2, кредитного договору № ML-BO3/G001/2008, у п.1.4.1.1.1 у разі використання фіксованої процентної ставки, проценти за використання кредиту розраховуються на основі фіксованої процентної ставки, з розрахунку річної ставки нарахування відсотків. Дане положення договору не відповідає ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", адже графік погашень відображений у Додатку 1 до Договору, суперечить фундаментальним принципам приватноправових відносин та принципу свободи договору. Поряд з чим наголошує на тому, що відповідач замовчує той факт, що ст. 1065-1 ЦК України щодо застосування плаваючої відсоткової ставки вступила в дію згідно із Законом №661-VI від 12.12.2008, в свою чергу вступивши в дію з 10.01.2009. Даний договір укладений 01.04.2008. Тому для з`ясування даних обставин необхідно призначити науково-правову експертизу кредитного договору № ML-BO3/G001/2008 від 01.04.2008, проведення якої доручити центру судових експертиз та досліджень "ІСТИНА", що знаходиться за адресою: вул. Брацлавська, 37, офіс 100, або доручити кафедрі правових наук та філософії на базі Вінницького державного педагогічного університету ім. № ML-BO3/G001/2008.Коцюбинського за адресою: вул. Острозького, 32, корпус №3, 3 поверх, кімн. 301.

На вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором № МL-В03/G001/2008 вiд 01.04.2008 року вимогам Положения про кредитування ПАТ «ОТП Банк»?

2. Чи вiдповiдає перелік документів, наданих ПАТ «ОТП Банк» ОСОБА_1 , для отримання кредитних коштів за кредитною угодою, чинному Положенню про кредитування?

3. Чи підтверджується документально дотримання ПАТ «ОТП Банк» відповідних нормативних вiдрахувань до страхового резерву?

4. Чи відповідають умови кредитного договору N° МI.-В03/G001/2008 від 01.04.2008р, укладеного між ОСОБА_4 , та ПАТ «ОТП Банк», ЗУ: «Про банки і банківську діяльність», нормативним актам НБУ, та ст. 10561, параграфу 2, главі 71, розділу 3, книзі 5 Цивільного кодексу України?

5. Чи є положення п.1.4. кредитного договору N МI.-В03/G001/2008 від

01.04.2008, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» про застосування плаваючоі вiдсоткової ставки FIDR в контексті зміни розміру процентів в односторонньому порядку відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, нікчемними у зв`язку з тим, що дана норма вступила в дію з 10.01.2009, згідно з Законом № 661-VI від 12.12.2008?

6. Чи відповідає кредитний договір № МL-В03/G001/2008 від 01.04.2008 року нормативним актам у сфері банківської діяльності з питань, що регулюють порядок надання кредиту фізичним особам з урахуванням правового статусу учасника АТО?

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 клопотання про призначення експертизи підтримав та просить задовольнити його.

Представник ПАТ «ОТП БАНК» Довгаль І.О. заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено такого виду експертизи, як науково-правова. Натомість, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює порядок проведення судових експертиз Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1988 року № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень встановлений перелік основних видів (підвидів) експертиз до якого не входить такий вид експертизи, як науково-правова. Відповідно не існує атестованих судових експертів за таким напрямком. Тому, задоволення судом клопотання представника позивача суперечило б принципу законності. що визначений ст. 263 ЦПК України. Адже не існує норми матеріального права, яка передбачала б можливість призначення науково-правової експертизи. Відповідно до ч.2 ст. 102 ЦПК України імперативно встановлює, що предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно з п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України експертиза призначається для з`ясування обставин, що мають значення для справи на підставі спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливою. Натомість, всупереч зазначеним процесуальних норм, питання №4, №5 та №6, які вказав представник позивача у заявленому клопотанні є очевидними питаннями права, адже ними пропонується встановити відмінність норм оскаржуваного кредитного договору положеннями різноманітних правових актів та законів. Водночас, перевірка відповідності правочинів національного законодавства належить до виключної компетенції суду і не може бути делегована іншим особам. У зв`язку з чим, відповідність або не відповідність правочинів національному законодавству належить до виключної компетенції суду і не може бути делегована іншим особам.У зв`язку з чим, відповідність або не відповідність кредитного договору або окремих його положень нормам права Ладижинський міський суд Вінницької області зобов`язаний встановити самостійно в межах предмету та підстав позову. Залучення інших осіб для визначення вказаних обставин було б прямим недотриманням норм процесуального права та свідчило б про незаконність прийнятого рішення.

Стосовно питання №1,№2,№3, заявлені представником позивача ОСОБА_5 не стосується предмету позову та обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відповіді надані на них не надають можливості встановити наявність чи відсутність обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення. Адже у пред`явленому позові ОСОБА_2 не вказував на порушення відповідачем Положення про кредитування, які є підставами для задоволення його вимог. Ба більше, в АТ "ОТП Банк" відсутнє положення про кредитування. Надання кредиту та його обслуговування здійснюється відповідно до умов укладеного кредитного договору. Загальні програми кредитування затверджуються рішенням правління банку. Тому, надати відповіді на питання №1, №2 є неможливо. Також, підставою поданої ОСОБА_1 позовної заяви та заявлених вимог не виступає обставина, щодо відрахувань відповідачем коштів до резервів. Тому, надання експертом відповіді на це питання не матиме значення для вирішення справи та не буде належним доказом. Ба більше, не зрозумілим є, які відрахування, до яких резервів та відповідно до яких нормативів повинен дослідити експерт та з якою метою. Запропонована представником позивача організація центр судових експертиз та досліджень "ІСТИНА" є товариством з обмеженою відповідальністю, а не фаховою експертною установою з великим досвідом та незаплямованою репутацією. При цьому вона була заснована лише 14 вересня 2018 року зі статутним фондом 1 000 грн 00 коп. Що викликає у відповідача обґрунтовані сумніви, щодо її доброчесності, професійного рівня, досвіду проведення будь-яких досліджень та наявності достатньої бази для їх здійснення, в тому числі наявності акредитованих експертів. Тому, підсумовуючи все вищевикладене, представник АТ "ОТП Банк" просив відмовити в задоволенні клопотання про проведення судової науково-правової експертизи у даній цивільній справі.

Розглянувши дане клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з засади змагальності сторін у цивільному судочинстві, передбаченої ст.12 ЦПК України, згідно з якою учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Одним з таких випадків, згідно з ст.103 ЦПК України, є призначення експертизи судом за заявою осіб для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. В цьому випадку сторони мають право просити суд провести експертизу у відповідній експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявити відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 своєї Постанови №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (з наступними змінами) зазначив про неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Окрім того, відповідно до ст.114 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону чи аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їхніми офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.

Частина 1 ст.115 ЦПК України визначає, що висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду.

Враховуючи, що з`ясування обставин, що мають значення для справи, не потребує спеціальних знань, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.103, 104, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про призначення науково-правової експертизи кредитного договору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя