Справа № 461/3232/19
Провадження № 22-з/811/68/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

09 квітня 2020 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Левик Я.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Крайник Н.П. у справі за апеляційною скаргою Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 09 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області,-

в с т а н о в и в:

25.03.2020 року через канцелярію суду за вх. № 8419 ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Крайник Н.П. від розгляду справи за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, посилаючись на «зловживання суддею Крайник Н.П. службовим становищем, здійснення нею самоуправства, підробку державного реєстру та винесення завідомо неправосудного рішення у вигляді ухвал у неіснуючій справі - фантомі». Зазначені обставини викликають у нього сумніви в об?єктивності та неупередженості судді Крайник Н.П. у розгляді даної справи.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року відвід, заявлений ОСОБА_1 , судді Крайник Н.П. визнано необґрунтованим. Вирішення питання про відвід судді Крайник Н.П. передано на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого проведено в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

08 квітня 2020 року справу для вирішення питання про відвід передано судді Левику Я.А.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді Крайник Н.П. вважаю, що підстав для задоволення відводу судді немає.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58). 53. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).».

Також, відповідно до змісту п. 2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23:

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Нижче наведені приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Перевіряючи заяву про відвід в контексті наведених у них доводів та враховуючи згадані вимоги закону, вважаю, що наведені заявником підстави для відводу дійсності не відповідають, є лише припущеннями, що не підтверджені жодними доказами, а тому заявлений відвід із наведених підстав не слід вважати обґрунтованим, оскільки зазначені обставини не вказують про необ`єктивність чи упередження судді при розгляді справи та жодних доводів, які б свідчили про певну поведінку вказаної судді, яка б вказувала на упередження чи небезсторонність при розгляді справи і, які б можна було перевірити, - не наведено.

Аналогічно жодних доводів чи обставин, які б вказували на те, що суддя Крайник Н.П. не забезпечила відсутність сумнівів у її безсторонності при розгляді даної справи, заявником не наведено та таких із матеріалів справи не встановлено.

Зважаючи на вказане заявлений відвід, із наведених у ньому підстав, - не слід вважати обґрунтованим, оскільки зазначені обставини не вказують про необ`єктивність чи упередження судді Крайник Н.П.

Жодних інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності чи неупередженості судді Крайник Н.П. при розгляді справи заявником не наведено.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону та обставини, що викладені в заяві про відвід, про які йшлося та, які слід вважати такими, що не дають підстав для задоволення заяви про відвід, - у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 36, 40 ЦПК України, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Крайник Н.П. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Я.А. Левик