Справа № 953/5093/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2020 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Якуша Н.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк», про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави,-

в с т а н о в и в:

До Київського районного суду міста Харкова надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк», про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави.

13.04.2020 року до суду було повторно звернуто заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 посилався на те, що 29.04.2008 року між ОСОБА_1 та АТ «ВТБ Банк» було укладено договір №098Ф/2008 ТВ банківського рахунку. Також, 29.04.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №15.38-00/08-КЛ, в який сторони по договору вносили зміни та доповнення. Позивач вважає, що відповідач отримував від позивача долари США, як повернення кредиту і як сплату відсотків за користування кредитом, без належної правової підстави. З огляду на п. 8.2 тексту Договору кредиту і з п. 5.2.4 Договору про внесення змін №3 до Кредитного договору від 29.04.2008 року вбачається, що у випадку порушення Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Банк має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за цим Договором, в тому числі звернути стягнення на заставлене майно за Договорами забезпечення будь-яким способом…

У зв`язку із чим вважав, що у відповідача є реальна можливість реалізувати своє право на реалізацію предмета іпотеки, що суттєво ускладнить виконання судового рішення, або зробить неможливим його виконання, або зробить неможливим ефективний захист або поновлення порушених прав і інтересів позивача. Тому просив суд заборонити Акціонерному товариству «ВТБ Банк» вчиняти усякі дії, що пов`язані з продажем, заставою або інші дії, які пов`язані з переходом права власності на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення цокольного поверху №1-16, 1-го поверху №1-17, мансарди №1-18, 1-19 в Літ. А 7, загальною площею 154,7 кв.м., що належить майновому поручителю Приватній фірмі «Гомеопат» та знаходяться за адресою: м. Харків, вул.. Пушкінська, 54.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Насамперед, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання факту набуття відповідачем 169796,19 доларів США від позивача без достатньої правової підстави та зобов`язання відповідача повернути позивачу 169796,19 доларів США, проте в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає про необхідність заборонити Акціонерному товариству «ВТБ Банк» вчиняти усякі дії, що пов`язані з продажем, заставою або інші дії, які пов`язані з переходом права власності на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення цокольного поверху №1-16, 1-го поверху №1-17, мансарди №1-18, 1-19 в Літ. А 7, загальною площею 154,7 кв.м., що належить майновому поручителю Приватній фірмі «Гомеопат» та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких звернувся заявник, то суд звертає увагу, що небезпеку порушення своїх прав заявник вбачав у потенційній можливості відчуження нежитлових приміщень, які йому не належать, а належать майнову поручителю, який не є стороною у справі, що на його переконання унеможливить захист права позивача, яке, згідно з позицією останнього, є порушеним.

Тому, на його думку, забезпечуючи позов, суд повинен виходити з того, що невиконання вимоги може мати наслідком відчуження спірного майна іпотекодержателем, що в свою чергу може позбавити заявника захистити своє право. Тобто, вважав, що це ускладнить ефективний захист прав в разі задоволення позовних вимог судовим рішенням за результатом розгляду справи по суті.

Такі доводи суд вважає недоречними, оскільки вони виходять за межі предмету судового розгляду у справі. Так, предметом майбутнього судового розгляду у справі є визнання факту набуття відповідачем 169796,19 доларів США від позивача без достатньої правової підстави та зобов`язання відповідача повернути позивачу 169796,19 доларів США, а не оскарження правочину чи будь-яких дій, які можуть мати місце у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору позивачем. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

У заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист порушених прав, за захистом яких заявник звернувся до суду. З огляду на це відсутні підстави забезпечення позову, передбачені у п.п.1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що вони явно суперечить вимогам закону, порушують права, свободи або інтереси заявника і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Попри те, що заявник у заяві покликався на очевидність ознак щодо можливості відповідача реалізувати своє право на звернення стягнення на заставлене майно за договорами забезпечення будь-яким способом, суд дійшов висновку про відсутність ознак очевидної необхідності забезпечення позову. Суд звертає увагу, що зазначені в позові обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову виходячи із самого предмету позову.

Крім того, пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, що в свою чергу не відповідає вимогам, зазначеним у п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Таким чином, обрані заявником види забезпечення позову не містять в собі підстав передбачених ч. 2 ст. 149 ЦПК України та не відповідає змісту заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим подана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151, 153, 260 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк», про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.04.2020 року.

Суддя Н.В. Якуша