Номер провадження: 22-ц/813/2170/20
Номер справи місцевого суду: 520/6717/18
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: С. О. Погорєлової, Заїкіна А. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Публічного акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагазпостачання» про зміну договору між субабонентами шляхом припинення зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

01.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Публічного акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагазпостачання», в якій, з урахуванням уточнень, просить суд змінити договір між субабонентами, споживачами природного газу, мешканцями будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , шляхом виключення ОСОБА_1 з числа субабонентів (о/р № НОМЕР_1 та о/р НОМЕР_2 , опалювальна площа 25,08 кв.м. та 8,48кв.м.) та припинення зобов`язань ОСОБА_1 за зазначеним договором.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 04.06.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

04.10.2018 року від ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява про залишення її позовної заяви до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Публічного акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагазпостачання» про зміну договору між субабонентами шляхом припинення зобов`язання, без розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 року заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду було задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Публічного акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагазпостачання» про зміну договору між субабонентами шляхом припинення зобов`язання було залишено без розгляду.

Представник відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , будучі присутнім у підготовчому засіданні 05.10.2018року звернувся до суду з заявою про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 року заяву представника відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Публічного акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагазпостачання» про зміну договору між субабонентами шляхом припинення зобов`язання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень 00 копійок.

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 року по якій просила вказану ухвалу скасувати та відмовити в стягненні судових витрат на користь ОСОБА_11 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачі, у відповідності до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, мають право заявити вимоги про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, але позовні вимоги визнані відповідачами більш ніж на 90 відсотків.

Також вказує на неспівмірність витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам.

11 березня 2019 року від відповідачів надійшов відзив на апеляційну скаргу, по якому відповідачі просять залишити в силі судове рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 року про компенсацію здійснених витрат по справі №520/6717/18 та стягнути з ОСОБА_14 на їх користь 5000 гривень. При цьому посилались на необґрунтованість дій позивача.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно роз`яснень п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд першої інстанції при постановленні ухвали про залишення позову без розгляду стягнув з позивача на користь відповідача витрати понесені ним на професійну правничу допомогу посилаючись лише на те, що вказані витрати підтверджується квитанцією, розрахунком про надання правової допомоги, тому судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Такі висновки суду не обґрунтовані.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, відповідачами не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Єдине, на що посилаються відповідачі при поданні заяви про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи та в апеляційній скарзі - це те, що позивач пред`явив безпідставний позов.

Витрати відповідачем вже зроблені, залишення позову без розгляду було обумовлено лише бажанням самого позивача, який на власний розсуд скористався процесуальною можливістю заявити позов, а згодом просити залишити його без розгляду.

Згідно частини 9 статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Колегія суддів дійшла висновку, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Крім того, залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, відповідачами не заявлено та судом не встановлено як в суді першої, так і в апеляційній інстанції наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача. Посилання на необґрунтованість та недоказовість позову, - безпідставні.

Отже, висновок суду першої інстанції про стягнення з позивача судових витрат не відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Публічного акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагазпостачання» про зміну договору між субабонентами шляхом припинення зобов`язання - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимоги відповідачів про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування тих суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.) навантаження на суддів виходить за межі фізичних можливостей.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374/, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2018 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Публічного акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагазпостачання» про зміну договору між субабонентами шляхом припинення зобов`язання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст Постанови складено 10 квітня 2020 року.

Головуючий: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова

Судді: А. П. Заїкін