Справа № 199/332/20
РІШЕННЯ

Іменем України

08.04.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відновлення пошкодженого автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про зобов`язання відповідача виконати відновлювальний ремонт автомобіля ОСОБА_1 Toyota Corolla р/н НОМЕР_1 . Позов обґрунтований тим, що 12.06.2017 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений належний на праві власності позивачу автомобіль «Тойота» р/н НОМЕР_1 під керуванням позивача.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2019 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з відповідача 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та матеріальну шкоду - франшизу в сумі 1 000 грн., 1 536 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 22 536 грн.

Рішення суду набрало законної сили, втім, транспортний засіб залишається пошкодженим.

Згідно з висновком судового експерта Цаберябого В.М. №055/17 від 17.07.2017 р. затрати на ремонтні роботи автомобіля Tovota Corola реєстр.номер НОМЕР_1 складають 14 172 грн., вартість потрібних для ремонту матеріалів (фарби т.п.) складає 9 815,45 грн., тобто затрати на ремонтні роботи та матеріали для ремонту складають 23 987,45 грн. Вартість частин та деталей, потрібних для відновлення пошкодженого автомобіля, складає за висновком експерта 138 807 грн., вказана вартість виключно нових вузлів та деталей.

Посилаючись у позові на те, що потерпілий має абсолютне право на відшкодування збитків, та відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі, передати річ такого ж і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо, у позові й заявлено відповідну вимогу.

Відповідач позов не визнав.

Відповідно до наданого відповідачем відзиву на позовну заяву, на переконання відповідача позивач повторно звернувся до суду, обґрунтовуючи позов тими самими обставинами та фактично просить компенсувати йому ремонт транспортного засобу, тоді як рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2019 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вже виконано в повному обсязі, що підтверджується нотаріально завіреною заявою, відповідно до якої рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2019 р. було виконано в повному обсязі, та ОСОБА_1 не має будь яких претензій матеріального характеру до ОСОБА_2 .

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Corolla р/н НОМЕР_1 складає 159 794,65 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Corolla р/н НОМЕР_1 складає 53 566,50 грн., що підтверджується відповідним висновком від 17.07.2017 р. (а.с. 9-20).

Відповідно до звіту від 09.08.2017 р. (а.с. 21-29) ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla, 1990 р.н., р/н НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної пригоди складає 59 917,12 грн., ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla, 1990 р.н., р/н НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної пригоди складає 29 958,56 грн.

Відповідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта №4083 (а.с. 29-31) виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

28.10.2019 р. позивач на адресу відповідача направив лист з прохання надати допомогу грошима чи прийняти участь у відновленні транспортного засобу (а.с. 33).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2019 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ухвалено рішення про задоволення позову частково: судом ухвалено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , матеріальну шкоду - франшизу в сумі 1000,00 гривень, 20 000,00 гривень моральної шкоди та 1536 гривень 80 копійок витрат по сплаті судового збору, а всього 22 536 (двадцять дві тисячі п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійки. В іншій частині позову відмовлено.

Як встановлено судом у справі, по якій 08.01.2019 р. ухвалено судове рішення (набрало законної сили 01.04.2019 р. /а.с.75-80/), згідно з Висновком експерта ОСОБА_3 по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля №055/17 від 17.07.2017 року (а.с.18-46) вартість відновлювального ремонту автомобіля визначена у сумі 159 794,65 грн., однак зазначено, що оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля «ТOYOTA Corollа», 1990 року випуску, перевищує вартість аналогічного непошкодженого автомобіля - 53 566,50 гривень, то вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості аналогічного непошкодженого автомобіля, оскільки відновлювати автомобіль економічно недоцільно. Таким чином, як у Висновку експерта Цаберябий В.М. по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля №055/17 від 17.07.2017 року (а.с.18-46), проведеному та складеному за заявою позивача, так і у Звіті про оцінку транспортного засобу від 09.08.2017 року №ЕВ-22, складеному суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 (а.с.103-121), складеному та проведеному за заявою страховика, визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «ТOYOTA Corollа», 1990 року випуску, перевищує вартість аналогічного непошкодженого автомобіля, тому вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості аналогічного непошкодженого автомобіля, оскільки відновлювати автомобіль економічно недоцільно. Таким чином, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення вартості фактичних витрат на ремонт пошкодженого автомобіля у сумі 57 000,00 гривень, оскільки відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було складено звіт по визначенню розміру шкоди у зв`язку із фізичним знищенням транспортного засобу, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягненню підлягає тільки франшиза у сумі 1 000,00 гривень, проти чого представник відповідача у судовому засіданні не заперечував.

Враховуючи тілесні ушкодження, що були завдані позивачу під час дорожньо-транспортної пригоди від 12.06.2017 року, наявність яких підтверджено висновком спеціаліста судово-медичного експерта №4083 від 01.12.2017 року (а.с.12-17), зокрема: сумісної тупої травми тіла: забою шийного відділу хребта з розвитком цервікалгії та м`язово-тонічного синдрому; тупої травми поперекової області, забою та гематоми лівої нирки з розвитком макрогематурії (наявність крові в сечі), що спричинені від дії тупого твердого предмету бо при ударі о такий, суд дійшов висновку про завдання позивачу значної моральної шкоди, що виразилася у моральних стражданнях через завдану біль та тривале лікування, зважаючи на вік ОСОБА_1 , 1943 року народження. Також суд приймає до уваги ту обставину, що через пошкодження автомобіля позивач позбавлений особистого транспортного засобу для пересування, відвідування лікувальних закладів, місця роботи, відпочинку, тощо, що у свою чергу змушує позивача змінити звичний для нього спосіб життя та отримувати негативні емоції і душевні страждання через пошкодження його майна. Приймаючи до уваги співмірність та розумність понесених страждань суд дійшов висновку про зменшення розміру моральної шкоди та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 20 000,00 гривень (а.с. 6-8).

Відповідно до нотаріально-посвідченої заяви (а.с. 83) позивач повідомив про виконання відповідачем в повному обсязі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2019 р., яким присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти, що підтверджується змістом вказаної заяви.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 08.04.2020 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Правовідносини виникли із зобов`язання відшкодувати майнову шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Виходячи зі змісту ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 5 ЦПК України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як встановлено судом, позивач обрав передбачений п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб захисту цивільного права, обґрунтовуючи позов завданням майнової шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.06.2017 р., та відсутністю коштів на даний час для відновлення пошкодженого транспортного засобу, завдяки якому забезпечувалася мобільність. Втім, що стосується майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.06.2017 р., то судом було здійснено захист порушених майнових та немайнових прав позивача, що підтверджується відповідним судовим рішенням від 09.01.2019 р., яке (тобто судове рішення) було виконано відповідачем, що підтверджується нотаріально-посвідченою заявою за підписом позивача (а.с. 85).

Відсутність у позивача грошових коштів для відновлення пошкодженого 12.06.2017 р. транспортного засобу не є підставою для притягнення відповідача до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення (ст. 61 Конституції України), тому підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 13, 19, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст.ст. 273-274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відновлення пошкодженого автомобіля відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата складення повного судового рішення 13.04.2020 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї