Справа №295/7934/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі судового засідання Поліщук О.В., Мельник Ж.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 05.05.2009 року; стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 612,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що сімейне життя з відповідачем останнім часом не складається, подружжя мають різні погляди на шлюб, сім`ю, вирішення побутових питань, сторони припинили подружні стосунки та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що шлюб носить лише формальний характер та збереження шлюбу суперечать її інтересам. В частині вимог щодо стягнення аліментів позивач пояснила, що відповідач не надає належної допомоги на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домовленості про спосіб виконання відповідачем обов`язку утримувати дитину між сторонами не досягнуто, а тому позивач змушена звернутись до суду.

28.09.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_3 визнав позовні вимоги частково, а саме не заперечував щодо розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів у розмірі 4 612,00 грн відповідач пояснив, що погоджується зі своїм обов`язком утримувати неповнолітню дитину, проте заявлений позивачем розмір аліментів є невиправдано завищеним. На думку відповідача, розмір аліментів у сумі 1 500,00 грн відповідає вимогам розумності та співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини (а.с. 31).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Додала, що відповідач є не тільки співзасновником та керівником ТОВ ВКП «Укрекоенерго» та ТОВ ВКП «Житомирпромелектро ЛТД», але й ще зареєстрований як фізична особа - підприємець. А так як ОСОБА_3 є директор зазначених товариств, то він може написати в довідках про заробітну плату фактично будь-яку суму. Позивач зазначила, що прожила із відповідачем приблизно 25 років і пам`ятає, що його оклад становив приблизно 12 тис.грн. на одному товаристві, і десь біля 2,5 тис. на іншому. До того ж чоловік вже віддав в якості сплати за аліменти 4 600 грн. за липень, і 4 000 грн. за серпень. Тоді ще донька писала розписки за цим фактом, однак надати їх позивач не може. На запитання суду ОСОБА_1 пояснила, що особистого автомобіля ОСОБА_3 у власності немає, проте на фірми зареєстровані автомобілі марки Газель, Nissan Qashqai та Mazda 5. Також на відповідача оформлене приміщення площею приблизно 180 кв.м по АДРЕСА_1 , але надати відповідні докази позивач не може, оскільки ОСОБА_3 в БТІ не відніс необхідні документи та не зареєстрував право власності. Позивач критично послалася до тверджень відповідача щодо збитковості указаних вище товариств та перебування на його утриманні матері. За словами ОСОБА_1 , дійсно 2019 рік був для ТОВ ВКП «Укрекоенерго» та ТОВ ВКП «Житомирпромелектро ЛТД» збитковим, однак в загальній сумі за балансом на кінець 2019-2020 року все одно існував нерозподілений прибуток. А мати відповідача оформлена на ТОВ ВКП «Укрекоенерго» комірником і отримує там мінімальну заробітну плату, що не може свідчити про її непрацездатність, хоча вона й пенсійного віку.

Представник відповідача - адвокат Вірьовкін О.І. в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів з підстав, наведених у відзиві. Визнав, що його довіритель є керівником ТОВ ВКП «Укрекоенерго» та ТОВ ВКП «Житомирпромелектро ЛТД», а також те, що за вказаними юридичними особами рахуються транспортні засоби. Проте, за словами адвоката, товариства на даний час є збитковими, а його довіритель не здійснює наразі діяльність як фізична особа - підприємець. Також на утриманні ОСОБА_3 перебуває його мати, котрій 85 років та яка проживає разом із відповідачем.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представник відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05.05.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №508 (а.с. 6).

Також сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-8), яка проживає із матір`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Внаслідок непорозумінь шлюб між сторонами існує формально, подальше його збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків та не бажають зберегти шлюб, а тому з огляду на встановлені судом обставини та визнання позовних вимог відповідачем у цій частині, наявні підстави для розірвання шлюбу.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом частин першої, третьої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною 1 статті 184 згаданого закону встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2 218 гривень, з 1 липня - 2 318 гривень, з 1 грудня - 2 395 гривень.

Таким чином, державою щорічно встановлюється прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення для загальної оцінки рівня життя в Україні. Зважаючи на щорічне зростання прожиткового мінімуму, не потребує доведення той факт, що вартість життя щорічно зростає, що впливає на матеріальний стан позивача.

На час розгляду справи судом першої інстанції мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину не міг бути меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що становило для дитини віком від 6 до 18 років - 2 318 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до довідки ТОВ ВКП «Укрекоенрго-ЛТД» від 18.09.2020 року №18/09-02 вбачається, що сукупний дохід ОСОБА_3 за 2019 рік становив 24 400,00 грн. та майже 1 690,50 грн. за кожен місяць (а.с. 33).

Зі змісту довідки ТОВ ВКП «Житомирпромелектро ЛТД» від 18.09.2020 року №18/09-01 вбачається, що сукупний дохід ОСОБА_3 за період із січня 2019 по серпень 2020 року склав 119 901,52 грн. (а.с. 32). При цьому судом звернуто увагу, що за кожен із двох останніх місяців, згаданих у довідці, «чистий» дохід відповідач склав майже 10 тис.грн., а саме 9 899,89 грн.

Щодо довідки Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради від 29.09.2020 року за №141 про стан здоров`я відповідача, то суд вважає, що дана довідка не може свідчити про неможливість сплати ОСОБА_3 аліментів у більшому розмірі, ніж у тому, що визнається відповідачем.

Інші докази, які б свідчили про понесення відповідачем суттєвих витрат на лікування, та які б впливали на визначення розміру аліментів, в матеріалах справи відсутні.

На підставі чого, визначаючи розмір аліментів, що забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено, оскільки матеріали справи належним чином підтверджено джерело та розмір доходу відповідача, а також враховуючи, що ОСОБА_3 є працездатним, офіційно працевлаштований, законом на нього покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Дана сума є ненабагато вищою ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, що визначений чинним законодавством України, і, на переконання суду, наявні у справі докази та встановлені судом обставини справи свідчать про достатність заробітку (доходу) платника аліментів для сплати аліментів саме у такому розмірі. Тим більше кінцевий строк виплати аліментів на дитину - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання про розплід судових витрат, судом враховано, що відповідачем визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу, за пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., а тому, керуючись ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду, а саме в сумі 455,77 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110-115, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-82, 141, 142, 264, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 05.05.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №508, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 08.07.2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений відповідно до квитанції №27302674 від 03.07.2020 року. Оригінал квитанції зберігається у Богунському районному суді міста Житомира в матеріалах справи №295/7934/20.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 455,77 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Дату складення повного судового рішення - 19.10.2020

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Д.В. Кузнєцов