Справа № 159/1100/16-ц
Провадження № 4-с/159/5/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Спасюк К.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Фіца Миколи Мойсейовича,

в с т а н о в и в :

Стислий зміст скарги.

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просив зобов`язати державного виконавця відкликати повідомлення від 25.03.2020 року про внесення відомостей про нього як боржника до Єдиного реєстру боржників неплатників аліментів, а також просив визнати незаконними і скасувати постанови від 25.03.2020 року про встановлення тимчасових обмежень боржника у праві керування транспортним засобом, у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування зброєю.

Скарга мотивована тим, що визначені судовим рішенням зобов`язання по сплаті аліментів на користь колишньої дружини ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконував добросовісно, однак з липня 2017 року отримувач аліментів почала виїжджати за межі України на кілька місяців, залишаючи дитину на повному утриманні платника аліментів. Тому він звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , а також просив державного виконавця зупинити стягнення аліментів.

Державний виконавець відмовив у зупиненні стягнення та постановами від 25.03.2020 року встановив обмеження прав.

Заявник вважає, що державний виконавець, якому відомо про спір щодо аліментів, діяв неправомірно.

Стислий зміст відзиву на скаргу.

Старший державний виконавець Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Фіц М.М. проти задоволення скарги заперечив та вказав, що станом на 12.03.2020 року заборгованість зі сплати ОСОБА_1 аліментів становить 9 154,17 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників та встановлення обмежень відповідає вимогам законодавства.

Заяви ОСОБА_1 про припинення (зупинення) стягнення аліментів залишені без задоволення у зв`язку із з тим, що передбачений виконавчим документом термін стягнення аліментів не закінчився, судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не скасовано, виконавчий документ не визнано таким, що не підлягає виконанню, що свідчить про відсутність повноважень у державного виконавця припинити примусове стягнення аліментів.

Рух справи в суді.

Скарга надійшла до суду 07 квітня 2020 року.

08 квітня 2020 року відкрито провадження, скаргу призначено до судового розгляду на 13 квітня 2020 року із залученням державного виконавця та заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 .

В судовому засіданні заявник (боржник за виконавчим провадженням) ОСОБА_1 скаргу підтримав, додатково пояснив, що несправедливим є стягнення аліментів за період, коли фактично дитина проживала разом з ним та перебувала на його утриманні. Аліменти в цей період витрачались стягувачем не за призначенням.

Старший державний виконавець Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Фіц М.М. в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи на підставі поданих документів.

Стягував ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Розгляд справи проведено у відсутності стягувача та державного виконавця відповідно до вимог ч.2 ст.450 ЦПК.

Фактичні обставини, встановлені судом.

На виконанні у Ковельському міськрайонному відділі ДВС перебуває виконавчий лист виданий 16.05.2016 року Ковельський міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавче провадження відкрито 19.05.2016 року (ВП № 51149313).

До 15 травня 2018 року аліменти утримано із заробітної плати.

15 травня 2018 року боржник припинив трудові відносини.

За період з 16 травня 2018 року по 12 березня 2020 року аліменти нараховано за правилами ст.195 СК України в розмірі 26 395,77 грн, платником сплачено 17341,60 грн, заборгованість становить 9154,17 грн.

З жовтня 2019 року визначено до сплати щомісячний розмір аліментів на рівні 1710,00 грн.

25 березня 2020 року державним виконавцем прийнято рішення у формі постанови про тимчасове (до погашення заборгованості) обмеження прав боржника у праві керування транспортним засобом, у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування зброєю та внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Скарга безпідставна, задоволенню не підлягає з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами ( ст.18 ЦПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, на що неодноразово звертав увагу Конституційний Суд України (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012, пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Контроль за виконанням судового рішення в межах примусового виконання покладається на виконавця (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - далі Закон).

Статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, порушують їх права.

ОСОБА_1 оскаржує рішення державного виконавця про обмеження прав боржника у праві керування транспортним засобом, у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування зброєю та про внесення відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Порядок та підстави для прийняття державним виконавцем рішень про тимчасове обмеження прав та внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників врегульовані статтями 9 та 71 Закону.

Так, згідно ст.9 Закону єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Метою внесення відомостей до Єдиного реєстру є виявлення майна та доходів боржника.

Відповідно до ст.71 Закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що державним виконавцем дотримані зазначені вимоги законодавства, тимчасові обмеження встановлені при наявності заборгованості зі сплати аліментів на суму понад три місяці сукупно.

Доказів про наявність підстав не застосовувати обмеження у праві керування транспортним засобом суду не надано.

Відомості до Єдиного реєстру боржників внесені з дотриманням вимог законодавства.

Твердження ОСОБА_1 про необхідність зупинити, припинити стягнення аліментів є помилковими.

Перелік обставин, за наявності яких виконавець вправі відстрочити, розстрочити виконання, зупинити вчинення виконавчих дій, зупинити виконавче провадження, закінчити виконавче провадження наведені у ст.33-30 Закону.

Серед них відсутні ті, на які покликається боржник.

Питання звільнення від сплати заборгованості за аліменти чи звільнення від їх сплати віднесені до компетенції не державного виконавця, а суду, та повинні бути вирішені судом відповідно до вимог ст.197 СК України.

Таким чином, оскаржувані рішення не порушують прав ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК якщо оскаржувані рішення та дії були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст.447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга подається через Ковельський міськрайонний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

ГоловуючийТ. В. Денисюк