Справа № 211/7910/19
Провадження № 2/211/788/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 квітня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді : Ткаченко С.В.

при секретарі : Польчик Л.В.

за відсутності:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради Козачук Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального провадження у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визначення місця проживання дітей, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дітей, вказавши, що 11.02.2014 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які з кінця жовтня 2019 року мешкають разом з ним.

Сімейно - шлюбні відносини з відповідачкою зіпсовані та були припинені у вересні 2019 року, вирішується питання про розірвання шлюбу.

Відповідачка є неврівноваженою людиною, схильною до ексцессів, у жовтні 2019 року намагалася скоїти самогубство, вона не має бажання приймати участь в утриманні дітей, турбуватися про них, забезпечувати та створювати належні умови для проживання. Більш того відповідачка не має власного житла та постійного стабільного заробітку. Просить визначити місце проживання дітей разом з ним, та стягнути з відповідачки сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 раніше звертався до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність , позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 раніше зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. З позовними вимогами згодна.

Представник третьої особи - служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради Козачук Л.В., раніше зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справ та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.02.2014 року у Довгинцівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 24, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9).

Від вказаного шлюбу мають трьох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 10-12), актом про проживання дітей від 18.11.2019 року (а.с. 13). З даного акту також вбачається, що батько дітей ОСОБА_1 турбується про дітей, відводе їх до дитячого садочка та до школи, купує дітям усе необхідне. Матір дітей з ними не проживає.

Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 12.12.2019 року, умови для проживання та виховання дітей задовільні. Батько ОСОБА_1 проживає з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Матір дітей мешкає окремо, до них не приходить та матеріально їх не утримує (а.с 14).

З характеристик наданих КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 180» КМР» слідує, що батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6 приділяють багато уваги у вихованні дітей, завжди виконують прохання вихователів, цікавляться успіхами дітей. Діти завжди доглянуті та охайні. Матір вихованням дітей не займається, на дзвінки вихователів не відповідає (а.с. 20-22).

Відповідно до відповіді КЗ «Криворізька станція швидкої медичної допомоги`ДОР» 24.10.2019 року до відповідачки був здійснений виїзд бригади ШМД №11, відповідачці був встановлений попередній діагноз: « Інші депресивні епізоди. Умисне самоотруєння лікарськими препаратами » (а.с. 15-16).

З висновку органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради від 14.02.2020 року № 14/29-499, вбачається, що виконком Металургійної районної у місті ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання.

Як вбачається із змісту поданої позовної заяви, спільне життя сторін не склалося, сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, на даний час сім`я розпалася, примирення між сторонами неможливе. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є недоцільним. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей (а.с. 17,18).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок належного виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані піклуватися, зокрема, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Зазначена норма встановлює заборону фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 3 ст. 151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного житі я та праці.

Частиною 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

За змістом викладеного в ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Враховуючи викладене, те що відповідачка позовні вимоги визнала, суд вважає доцільним визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , оскільки це відповідає інтересам дітей.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у розмірі 768,40 грн. (а.с. 1), враховуючи, що відповідач у підготовчому судовому засіданні визнала позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн. (50 %). Інші 50 % мають бути повернуті позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 12,13,19, 76-81,141, 297, 200, 206, 258- 259, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей,задовольнити.

Визначити постійне місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Магадан Російської Федерації, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 384 (триста вісімдесят чотири ) грн. 20 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений ним судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., внесений по квитанції № 86 від 17 грудня 2019року на розрахунковий рахунок УК у м. Кривому Розi/Довг.р-н/22030101.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко