Справа № 588/126/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2020 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що відповідач звернувся до позивача із метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01.07.2014, згідно якої отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним заява від 01.07.2014 разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору та продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 28.11.2019 має заборгованість у розмірі 46858,35 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 4304,35 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 584,69 грн.; нарахованої пені - 39261,77 грн.; штрафів - 500 грн. (фіксована складова) та 2207,54 грн. (процентна складова).

Посилаючись на норми ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 46858,35 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову в сумі 2102,00 грн.

У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач подав відзив, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що він дійсно має картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 «UNIVERSAL GOLD» зі строком дії до 03/21, при отриманні якої ніяких кредитних договорів та анкет-заяв він не підписував, з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами його ніхто не знайомив. Він дійсно знімав грошові кошти із вказаної картки приблизно 4000,00 грн., які частково повертав та планував повернути до закінчення строку дії картки. Про те, що грошові кошти надаються під відсотки працівники банку при видачі картки його не повідомили. Копія анкети, надана позивачем, не стосується факту отримання ним банківської картки у 2016 році, яка на цей час є дійсною. Письмової угоди про сплату пені та штрафу між ним та позивачем не існує (а.с.76-77).

Представник позивача, у відповідності до ст.179 ЦПК України, подав до суду відповідь на указаний відзив відповідача. У своїй відповіді представник указав, що відповідач став клієнтом банку 01.07.2014, ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 22.12.2016 відповідачу було перевипущено кредитну картку на престижну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредиту вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну кратку зі сплатою відсотків за користуванні кредитом у розмірі 42% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Під перевипуском картки розуміється випуск та приєднання картки з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися у тому числі і на пере випущеній картці. Оскільки пере випуск картки не являється укладенням нового кредитного договору у заповненні додаткових документів для пере випуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству.

Підписавши анкету-заяву відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua: https://client-bank.privatbank.ua. Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила у письмовому вигляді, ознайомлення із чим засвідчується власним підписом у заяві про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєдналися і зобов`язалися виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) склали Договір про надання банківських послуг.

У даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано у декількох документах: у заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладався договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить.

Між сторонами були здійснені усі необхідні дії задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків. вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис у заяві.

На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 . Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку; є невід`ємною частиною Договору. Перелік може зміняться і доповняться, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил.

З моменту оформлення кредитного договору пройшло 6 років, Позичальник у Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

Згідно заяви відповідач зобов`язався самостійно ознайомлюватися зі всіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів на сайті Приватбанку. Представник позивача вважає, що твердження відповідача про відсутність доказів про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи.

З виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором, що свідчить про те, що відповідач знав умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися.

Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком та відповідачем був укладений договір, який ніким не оспорений, а отже, є всі підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Доводи відповідача про те, що договір ним не підписувався та не укладався можуть бути підставою для визнання його судом недійсним. Однак позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому законом порядку не заявлявся і предметом судового розгляду не був. Право на оспорення даного договору у судовому порядку ще до звернення позивача із позовом жодна зі сторін не скористалася.

Строк позовної давності позивачем не пропущений. Строк перевипущеної картки встановлений до останнього дня 03.2021 року, а позивач звернувся до суду 16.01.2020, тобто до спливу строку позовної давності (а.с.82-89,96-103).

У судове засіданні представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.49).

Відповідач у судовому засіданні підтримав викладені обставини у відзиві на позов, при цьому підтвердив, що він дійсно отримав у банку картку, якою користується, а саме знімав кошти, а потім їх вносив на картку.

Суд, заслухавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що 01.07.2014 ОСОБА_1 із метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву б/н від 01.07.2014 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, із видачею кредитної картки «Універсальна» (а.с.14).

У вказаній заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді.

До кредитного договору позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в "Приватбанку" (а.с.15-39).

22.12.2016 відповідачу було перевипущено кредитну картку на престижну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої останній отримав кредиту вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну кратку зі сплатою відсотків за користуванні кредитом у розмірі 42% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно наданого позивачем розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 46858,35 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 4304,35 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 584,69 грн.; нарахованої пені - 39261,77 грн.; штрафів - 500 грн. (фіксована складова) та 2207,54 грн. (процентна складова) (а.с.7-13).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Під час укладення кредитного договору сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, кінцевий термін повернення кредиту, який відповідає строку дії картки.

За ухвалою суду від 03.07.2019 (а.с.54), позивачем було надано виписку по кредитній картці ОСОБА_1 у період з 01.07.2014 по 10.02.2020 та інформацію про усі видані ОСОБА_1 кредитні картки, термін їх дії (а.с.61-63).

Як убачається із довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК", ОСОБА_1 видавалися такі кредитні картки:

-№ НОМЕР_2 із датою відкриття 22.07.2018, терміном дії до 12/19;

-№ НОМЕР_3 із датою відкриття 22.12.2016, терміном дії до 09/20;

-№ НОМЕР_4 із датою відкриття 19.04.2017, терміном дії до 03/21 (а.с.63 на звороті аркушу).

Отже, за кредитним договором від 01.07.2014 кредитна картка перезапускалася двічі та є діючою на час звернення позивача до суду позовом та на час розгляду справи.

Із розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача убачається, що відповідач користувався кредитними коштами, придбавав товари у магазинах, вносив кошти на погашення заборгованості, знімав готівку та ін. (а.с.61-63).

При цьому, суд також враховує позицію відповідача, викладену ним у відзиві на позов та висловлену у судовому засідання, згідно якої відповідач фактично визнав, що дійсно користувався карткою, знімав кошти та вносив кошти на картку.

Таким чином, судом установлено, що користуючись кредитними коштами, у порушення вищевказаних норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 4304,35 грн.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дотепер, як випливає із позову, заборгованість за кредитом не погашена.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума заборгованості за відсотками, нарахованими позивачем на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України складає 584,69 грн. Суд погоджується із вказаною сумою.

Отже, суд вважає, що факт порушення відповідачем, взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати кредиту у розмірі 4889,04 грн. (4304,35 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту + 584,69 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України) позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за пенею, а також двох видів штрафів суд зазначає наступне.

Позивач посилається на ст.634 ЦК України, як на підставу виникнення договірних відносин із відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому, із огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, із якими ознайомлений під підпис у день укладення договору.

У анкеті-заяві позичальника від 01.07.2014, яку підписав відповідач, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення пені та штрафів, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач крім власного розрахунку заборгованості, посилався на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua., як невід`ємні частини укладеного між сторонами договору.

Однак, позивачем не надано підтверджень, що саме ці Тарифи Банку, Умови та правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився із ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати неустойок (пені, штрафів), та, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування.

Суд вважає, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві-анкеті домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані позивачем Тарифи Банку, Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторонами у письмовому вигляді була обумовлена відповідальності за порушення строків виконання договірних зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів).

Надані позивачем Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, та якщо ці умови прямо не передбачені у анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана нею і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих умов та приєднання як другої сторони договору.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Суд вважає, що оскільки позивачем не доведено, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату пені та відповідальність за порушення строків виконання зобов`язань у вигляді неустойки, вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають.

Тому суд відмовляє у задоволенні вимог позивача щодо стягнення заборгованості по пені у сумі 39261,77 грн. та заборгованості по штрафам на загальну суму 2707,54 грн.

Таким чином, ураховуючи вищенаведене, позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням із відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 4889,04 грн. та з відмовою у іншій частині заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 4889,04 грн., тобто на 10,4%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 218,61 грн. (2102,00 грн. х 10,4%) судового збору.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 12,13,141,247,259,264,265,

279,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: вул.Грушевського,буд.1Д, м.Київ, 01001, банківські реквізити: , МФО 305299, рахунок НОМЕР_6) заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.07.2014, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 4304,00 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 584,69 грн., а всього 4889 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 04 коп., а також компенсацію судового збору за подання позовної заяви у сумі 218 (двісті вісімнадцять) грн. 61 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 07.04.2020.

Суддя О.С. Линник