Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2008/19

Провадження № 2/126/122/2020

"25" березня 2020 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Притуляк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської сільської ради Бершадського району про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача Маньківської сільської ради Бершадського району про визнання права власності на спадщину з тих підстав, що як стверджує ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 . Після смерті батьків відкрилась спадщина на належне їм майно, у тому числі по 1/2 частині житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Право власності на даний будинок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули як колишні члени колгоспного двору, але при житті не оформили належним чином. Вона являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлих батьків, спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори у шестимісячний термін. Маючи намір оформити належним чином вищевказаний житловий будинок, що належав померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вона звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, але внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на дане майно вона отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Внаслідок вищезазначеного вона позбавлена можливості оформити належним чином цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . Оскільки записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), які підтверджують право приватної власності, а згідно довідки Маньківської сільської ради № 730 від 02.07.2019 року, станом на 15.04.1991 року житловий будинок відносився до суспільної групи - колгоспний двір та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 при житті були членами даного колгоспного двору і не втратили частку у його майні, тому вони вважаються особами, які набули право власності на вищезазначене майно, хоча при житті і не оформили право власності належним чином. Просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на спадщину, що складається з цілого житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , який в рівних частках належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу в її відсутність.

Від представника відповідача Маньківської сільської ради Бершадського району - сільського голови надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 .

Спадщину прийняв чоловік спадкодавиці ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Маньківської сільської ради Бершадського району № 908 від 19.08.2019 року, заявою про прийняття спадщини від 06.09.2011 року у спадковій справі № 655/2011.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 дочка спадкодавця являєтсья єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, що підтверджується довідкою Маньківської сільської ради Бершадського району № 908 від 19.08.2019 року.

Позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняла, що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 01.04.2016 року у спадковій справі № 74/2016.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Державний нотаріус Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області Касевич М.В., до якої звернулась позивачка ОСОБА_1 з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що відповідає положенню ст.392 ЦК України.

Відповідно до довідки Маньківської сільської ради Бершадського району № 730 від 02.07.2019 року, згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № АДРЕСА_1 , житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспників і станом на 15.04.1991 року склад двору був слідуючий: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно роз`яснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у встановленому на час побудови порядку набули право власності, кожен по 1/2 частині житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 . В судовому засіданні встановлено та підтверджуєтсья письмовими доказами факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті його дружини ОСОБА_2 .

А отже суд приходить до висновку, що зазначені перешкоди можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки вони перешкоджають спадкоємцеві оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст.392, 1258, 1261, 1268, 1269, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Маньківської сільської ради Бершадського району про визнання права власності на спадщину задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 право власності на спадщину, що складається з житлового будинку - А, загальною площею 90,7 кв.м, житловою площею 50,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: веранда - а, навіс - а1, веранда - а2, навіс - а3, літня кухня - Б, погріб - Бпід, сарай - Б1, сарай - б, літня кухня - В, гараж - Г, сарай - Д, навіс - Н, колодязь - К, огорожа - 1,2, розташованого по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол