РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17881/19

пр. № 2/759/1363/20

18 лютого 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 122 163 гривні 00 коп., що за змістом позову були отримані відповідачем без достатньої правової підстави, а також судових витрат у розмірі 1221,63 грн.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 20.11.2019 р. було відкрито провадження у даній справі і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, призначена справа до розгляду по суті 18.02.2020 року у приміщенні Святошинського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, буд. 142, зал с/з № 7.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, Відповідач 30.12.2016 року отримав від позивача грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, що відповідно до курсу валют НБУ станом на 23.09.2019 року еквівалентно 122 163 гривні 00 коп. в якості задатку за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується розпискою.

В тексті розписки зазначено, що в разі відмови укласти договір купівлі - продажу квартири відповідач зобов`язується повернути грошові кошти в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, на момент отримання коштів відповідачем від позивача (30.12.2016 року ) до 12.10.2017 року власницею квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 була ОСОБА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою № 181713719 від 19.09.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

12.10.2017 квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 була передана до статутного капіталу ТОВ « АНДРОМЕДА 2017 », що підтверджується Інформаційною довідкою № 181713719 від 19.09.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

21.09.2018 року вище вказана квартира була продана ОСОБА_4 , що підтверджується Інформаційною довідкою № 181713719 від 19.09.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також позивач зазначає, що в квартирі весь цей час була реєстрована неповнолітня особа.

Позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення безпідставно набутих коштів, але кошти повернуті не були.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1212 ЦК України зазначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi цієї статті тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Наявними матеріалами справи підтверджується обставини, на які посилається позивач, а саме те, що відповідач при відсутності договірних зобов`язань, які передбачені законодавством України, кошти отримав, але квартиру за адресою: АДРЕСА_3 позивачу не продав.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, слід зазначити, що між сторонами виник спір стосовно набуття майна без достатніх правових підстав. Відсутність договірного характеру правовідносин дає підстави для застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Аналогічна правова позиція Верховного суду викладена у постанові від 02 вересня 2019 року по справі № 588/921/16-ц ( провадження 61-23722св18 ).

Крім того, суд стягує з ОСОБА_2 ОСОБА_3 . ОСОБА_4 на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1600,00 грн., відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 525-527,530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягення безпідставно набутих коштів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який реєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) безпідставно отримані кошти у розмірі 122 163,00 грн. на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1221,63 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць