РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

26.03.2020 року Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючої - судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря судового засідання Волкова Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 з участю третьої особи ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, суд -

в с т а н о в и в :

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з останньої суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 58 183, 31 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилалась на те, що 13.06.2016 року між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування № 161337Га/14лвАС, за яким позивач застрахував майнові інтереси ОСОБА_2 , пов`язані із експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 .

03.01.2014 року об 11 год 30 хв на перехресті вул. Сахарова - вул. Вітовського у м. Львові сталась ДТП за участі транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження відповідно до довідки ДАЇ та первинної довідки ДАЇ. Рішенням Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford» складала 58 183, 31 грн. Позивачем виплачено страхове відшкодування потерпілому, що підтверджується платіжним дорученням № 157 170 від 13.02.2015 року. У зв`язку із вищенаведеним, та зважаючи на те, що особою, відповідальною за завдання потерпілій збитку є відповідач, просить стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 58 183, 31 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. До початку судового засідання подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином. Разом із тим, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак належним чином повідомлявся про час та місце такого. Зокрема, судове засідання 28.01.2020 року відкладено у зв`язку із поданням останнім клопотання про відкладення розгляду справи від 27.01.2020 року. Про судове засідання від 26.03.2020 року позивач повідомлявся шляхом направляння повістки, а представник позивача в приміщенні Франківського районного суду м. Львова, про що у справі наявна розписка представника, однак, в таке не з`явився, причин неявки суду не пояснив. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 281, 282 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

13.06.2014 року між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 161337Га/14лвАС, за яким позивач застрахував майнові інтереси ОСОБА_2 , пов`язані із експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 . Строк дії договору - з 30.06.2014 року до 29.06.2015 року.

03.01.2015 року об 11 год 30 хв на перехресті вул. Сахарова - вул. Вітовського у м. Львові, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 виїхала на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Ford д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по перехрестю, завдавши автомобілю технічних пошкоджень.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 20.01.2015 року ОСОБА_1 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

05.01.2015 року ОСОБА_2 звернулася до АТ «СК «АХА Страхування» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Ремонт автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 згідно калькуляції 1.003.15.00084 становить 58 683,31 грн., що встановлено рахунком на оплату № 2385 від 27.01.2015 року.

Розмір страхового відшкодування відповідно до розрахунку від 04.02.2015 року склав 58 183, 31 грн., який сплачений ПАТ «СК «АХА Страхування» згідно платіжного доручення № 157 170 від 13.02.2015 року.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з ч. 1ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до ч. 1ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 26 цієї Постанови до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 1600 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Суд, даючи оцінку вищезазначеному, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 58 183 (п`ятдесят вісім тисяч сто вісімдесят три) гривень 31 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 1600 гривень судового збору.

Позивач: ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (м.Київ вул.Іллінська, 8, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН№ НОМЕР_3 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2020 року

Суддя: Марків Ю.С.