Справа № 727/2566/20
Провадження № 2/727/862/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Онтаріо, Канада, помер його онук ОСОБА_2 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану м.Онтаріо, Канада, зареєстровано 17.07.2019 року та 20.10.2019 року видано свідоцтво про смерть, яке він отримав 05.02.2020 року.

Вказує, що після смерті онука відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Зазначає, що він 24.02.2020 року звернувся до Першої Чернівецької нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємці першої черги спадкування за законом - батьки померлого онука, громадяни ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовились від прийняття і оформлення спадщини після смерті сина. Інших спадкоємців, крім нього, у померлого онука немає.

Стверджує, що постановою державного нотаріуса Прядко І.І. №226/02-31 від 04.03.2020 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано документів, які б свідчили про своєчасне прийняття спадщини.

Вказує, що він не мав змоги у встановлений законом строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю у нього свідоцтва про смерть онука.

На основі викладеного, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його онука ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці.

Ухвалою судді від 24 березня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відкрито.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явились, однак до початку розгляду судом справи від представника надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду судом справи надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Онтаріо, Канада, помер онук позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11-12). Той факт, що останній є онуком заявника підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.8) та копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 (а.с.7).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану м.Онтаріо, Канада (а.с.11-12), дата загибелі (смерті) ОСОБА_5 09.05.2019 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата реєстрації 17.07.2019 року, дата видачі 20.10.2019 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності, що підтверджується копією договору дарування від 25.02.1997 року (а.с.19), копією договору дарування частини квартири від 04.02.2003 року (а.с.17) та копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.18, 20).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є батьки померлого онука громадяни ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які надали заяви про відмову від спадщини від 05.12.2019 року (а.с.15-16).

Як вбачається з довідки Акціонерного товариства «Укрпошта» №51-17-61/В-3024 від 16.03.2020 року (а.с.22), міжнародна рекомендована бандероль відправлена 28.12.2019 року з ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_1 та надійшла до установи обміну України 31.01.2020 року. У відділення поштового зв`язку Чернівці-13 вищезазначена бандероль надійшла 03.02.2020 року та вручена адресату під розпис 05.02.2020 року.

Таким чином, позивач отримав свідоцтво про смерть онука та заяви про відмову від спадщини батьків онука лише ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

24.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першої Чернівецької нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса Прядко І.І. №226/02-31 від 04.03.2020 року (а.с.14) позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає, що причини несвоєчасного звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, оскільки з незалежних від нього обставин він не мав можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки отримав свідоцтво про смерть онука та заяви про відмову від спадщини батьків онука лише ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому суд приходить до висновку про необхідність визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, а також враховуючи позицію відповідача, який не заперечував щодо задоволення позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1269, 1270, 1272, 1297, 1298 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 76-81, 89, 200, 247, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його онука ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тривалістю два місяці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 15 квітня 2020 року.

СУДДЯ: