Провадження № 6/752/630/20
У Х В А Л А

23.10.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Медведєвої К.І,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву боржника (відповідача) про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 23.11.2017 року у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Постановою Апеляційного суду м.Києва від 07.06.2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 22 червня 2020 року, рішення суду першої інстанції скасовано, та ухвалено нове, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, присуджено до стягнення з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 1 269 124 гривень, суму відсотків в розмірі 155 632,86 гривень та 3% річних в розмірі 29 401,05 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м.Києва, посилаючись важке матеріальне становище, в зв`язку з яким в повному обсязі виконати рішення суду він не має можливості. Так, ОСОБА_2 зазначає, що на його утриманні перебуває чотири малолітні дитини та матір, яка є особою похилого віку. Крім того, на його фінансовий стан вплинуло запровадження в країні карантину та введення низки обмежувальних заходів.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце час розгляду заяви повідомлялися належним чином, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.435 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Апеляційного суду м.Києва від 07.06.2018 року, залишеною без змін постановою Врховного Суду від 22 червня 2020 року, скасовано рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 23.11.2017 року, та ухвалено нове, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, присуджено до стягнення з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 1 269 124 гривень, суму відсотків в розмірі 155 632,86 гривень та 3% річних в розмірі 29 401,05 гривень.

На підставі вказаного судового рішення видано виконавчий лист, за яким приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва відкрито виконавче провадження №56752636.

Відповідач звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду у зв`язку з важким матеріальним становищем, посилаючись на те, що виконання судового рішення в повному обсязі негативно поставить його у скрутне матеріальне становище та завдасть шкоду дітям та матері, які повністю перебувають на його утриманні.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч.1,3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Чинне цивільне процесуальне законодавство України пов`язує розстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.

Як на підставу для розстрочення виконання рішення суду заявник вказує на неможливість виконання судового рішення у зв`язку з перебуванням на його утриманні чотирьох дітей та матері, а також введення в Україні обмежувальних заходів, пов`язаних із запровадженням карантину.

При зверненні до суду ОСОБА_2 жодних доказів на підтвердження важкого матеріального становища надано не було.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно статті 617 ЦК України недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, та відсутність у боржника необхідних коштів також не звільняє боржника від покладеного на нього обов`язку

Перебування на утриманні відповідача малолітніх дітей не є підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Крім того, відсутність стабільних доходів та наявність інших боргових зобов`язань не є виключними обставинами,в розумінні статті 435 ЦПК України і не є підставами для розстрочення виконання рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, оскільки виключні обставини, визначені ст.435 ЦПК України, як підстави для розстрочення виконання рішення суду, у даній справі не встановлені.

На підставі викладеного, керуючись ст.435 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви боржника (відповідача) про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя