Справа № 357/2801/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з цивільним позовом до Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку (пай) розміром 1,8600 га в умовних кадастрових гектарах, розташована в селі Скребиші Білоцерківського району Київської області в КСП «Маяк». Позивач 11.03.2020 року звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову, з тих підстав, що оригінал сертифікату втрачений та померлий ОСОБА_2 не отримав право власності на зазначену земельну ділянку. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,8600 умовних кадастрових гектарів, розташованої в селі Скребиші Білоцерківського району Київської області в КСП «Маяк», в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивачаки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду зяву про розгляд справи без участі його преставника, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Позивачка є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 .

04 жовтня 2008 року позивачка звернулась до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в результаті чого заведено спадкову справу № 388/2008. Позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, постановою нотаріуса від 11 березня 2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку площею 1,86 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території села Скребиші Білоцерківського району Київської області, КСП «Маяк», після смерті її чоловіка, ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що у спадкоємця відсутній оригінал сертифікату, який би посвідчував таке право, та спадкодавцем за життя належно не оформлено право на вказану земельну ділянку.

Відповідно до довідки, виданої Міськрайонним управлінням у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області 26.02.2020 року за №26/151-20 про те, що за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 зареєстрована земельна ділянка розміром 1,8600 умовних кадастрових гектарів, розташована в селі Скребиші Білоцерківського району Київської області в КСП «Маяк», на яку видано сертифікат серії КВ №022167 і зареєстрований 11.11.1996 року за №82 на її ім`я.

Спадкоємцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , був її син ОСОБА_2 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх прав на цю земельну ділянку через відсутність сертифікату, і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_1 ..

Оскільки позивачка не має можливості реалізувати спадкові права через органи нотаріату, позивачка звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Загальні положення про спадкування визначені у Главі 84 Книги шостої ЦК України.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті.

А за ч.2 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину.

Спадкодавець не набув права власності на спірну земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства, оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) втрачено, тому спадкоємиця не має можливості оформити спадщину на спірне майно.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Пуктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ проспадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Пунктом 17 Перехідних положень ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивачки підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 1,8600 умовних кадастрових гектарів, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.12, 81, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 /, право на земельну частку (пай) розміром 1,8600 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в селі Скребиші Білоцерківського району Київської області в КСП «Маяк», що посвідчено сертифікатом серії КВ №022167, виданий на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрований 11.11.1996 року за №82, в порядку спадкування після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було врученоі у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель