Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/4/2020 Справа № 2-280/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Григор`єва Б.П.

при секретарі Максимовій Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб який укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2

12.03.2020 року позивачем ОСОБА_1 подана заява про залишення позову без розгляду, також у заяві позивачка просила поновити провадження у справі для вирішення зазначеного питання.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.03.2020 поновлено провадження у справі в частині вирішення заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду. (Відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку відповідно до ст. 128 ч.ч.3,7 п.2, 8 п.п. 3,4 ЦПК України, про судове засідання призначене на 23.03.2020 року про що зазначено в ухвалі суду від 23.03.2020 року).

Позивач в судове засідання 07.04.2020 року не з`явилась, надала заяву, в якій просила судове засідання призначене на 07.04.2020 року провести за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 07.04.2020 року не з`явився. Конверт з відправленням (судова повістка, копія ухвали від 23.03.2020 року у справі № 2-280/11), разом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, повернутий відділенням поштового зв`язку 30.03.2020 року до суду із зазначенням причини повернення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення - адресат відсутній».

Відповідно до ч.1, 3 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи в судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Як свідчать матеріали судової справи, відповідач ОСОБА_2 своєю адресою вказує: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 13.03.2020 року зазначено, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-якого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з помітною про причини невручення.

Відповідно п. 4 ч.8 ст. 128 КПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином ОСОБА_2 був повідомленим про судове засідання призначене на 07.04.2020 року та суд забезпечив можливості реалізувати надані йому законом права.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно п. 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що невручення поштового відправлення відповідачу з причин його відсутності за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) є доказом належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, що передбачено ст. 128 ЦПК України. Повернення із вказаної причини не свідчить про відмову сторони від одержання відправлення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верхового Суду у справі № 906/142/18 від 12.02.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В своїй заяві від 12.03.2020 року позивач ОСОБА_1 просить залишити без розгляду її позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Крім того зазначила, що згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено режим окремого проживання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Від залишення заяви без розгляду слід відрізняти відмову від позову як підставу для закриття провадження у справі.

Відмова від позову - це одностороннє волевиявлення позивача в суді спрямоване на відмову від судового захисту своєї матеріально-правової вимоги.

Подання заяви про залишення заяви без розгляду навпаки являє собою відмову від судового процесу.

Звернення із заявою про залишення заяви без розгляду робить неможливим вирішення спору, навіть якщо на цьому наполягає відповідач.

Верховний Суд зазначив, що залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень у його реалізації. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено у новій редакції.

У підпункті 9 пункту 1 розділу XIII перехідних положень ЦПК України в новій редакції вказано, що справи в судах першої та апеляційної інстанцій, провадження в яких відкрите до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 3 ЦПК України закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Отже виниклі між сторонами правовідносини мають регулюватися нормами ЦПК України в новій редакції.

Згідно положень ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 274 ЦПК України позови щодо розірвання шлюбу віднесені до категорії малозначних та підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд після поновлення провадження, ухвалою від 23.03.2020 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відповідності до вимог ЦПК України у редакції від 15.12.2017 року ст. 274 ЦПК України.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними в постанові Верховного Суду у справі № 712/13263/17.

Заява про залишення позову без розгляду позивачем ОСОБА_1 подана 12.03.2020 року і провадження в зазначеній справі здійснюється судом відповідно до вимог ЦПК України у редакції після 15.12.2017 року (новій редакції).

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду (редакція до 15.12.2017 року), тобто на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (нова редакція).

Заява позивача про залишення її позову без розгляду подана після початку розгляду справи по суті, однак у даному випадку вона підлягає задоволенню, оскільки при відкритті провадження у справі позивач мав такі права, а - закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права учасників процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії у часі (ч.4 ст. 3 ЦПК України) і суд не може обмежити позивача у реалізації такого права.

Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено

вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Тому суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з такою заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду у 15- денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя -Б. П. Григор`єв