РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/21/20
Провадження № 2/327/46/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2020 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Вьюкіній Г.В.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, зареєстрованого 27 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Розівського районного управління юстиції у Запорізькій області, відповідний актовий запис №07. Позивач вказав, що сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вважає одруження з відповідачем невдалим через те, що вони не підходять один одному, у зв`язку з чим з 05 серпня 2017 року сторони припинили подружні стосунки та з вказаного часу проживають окремо. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення була повідомлений належним чином (а.с.26), у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в позовній заяві, прохав задовольнити його позов. Позивач письмово заперечував проти надання судом строку для їх примирення. Разом з тим, позивач справу прохав розглянути без його участі та увипадку визнання позову відповідачем, прохав розглянути справу на підставі наявних у справі доказів (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином (а.с.28,30), у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що нею визнаються обставини, зазначені у позовній заяві ОСОБА_1 , та вона їх не оспорює. Відповідач заперечувала проти надання судом строку для їх примирення, прохала позов ОСОБА_1 задовольнити (а.с.29).

Виходячи з положень стст.211,223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи.

Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену кожним окремо в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 27 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Розівського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що 27 травня 2015 року складено відповідний актовий запис №07 (а.с.5).

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину неповнолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю (а.с.3,4,6,7,8).

З письмових пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що спільне сімейне життя позивача з відповідачем не склалося через те, що вони не підходять один одному, у зв`язку з чим з 05 серпня 2017 року сторони припинили подружні стосунки, з вказаного часу проживають окремо та вважають подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.3,4,7-11).

Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, про що зазначили в заявах по суті справи, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, у письмових заявах заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с.22,29).

Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя.

Відповідач ОСОБА_2 як особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, не зверталася до суду з проханням відновити своє дошлюбне прізвище.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Питання про розподіл судових витрат позивачем ОСОБА_1 не порушувалось.

Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.12-13,76-82,197,200,206,211,223,247,259,263-268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Білоцерківка Куйбишевського району Запорізької області ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт.Розівка Розівського району Запорізької області ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), зареєстрований 27 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Розівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №07 від 27 травня 2015 року, які мають одну неповнолітню дитину.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 й надалі іменуватися цим самим прізвищем.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.М. Кущ