Справа № 523/5076/20
Провадження №2/523/2713/20
У Х В А Л А

"07" квітня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачем разом з позовною заявою надано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_3 на підставі оскаржуваного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.11.2018р.

Заява обґрунтована там, що ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 та ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 02.04.2020р., яка є додатком до цього клопотання, власником спірного майна, а саме квартири АДРЕСА_4 є стороння особа, ОСОБА_3 , якій належить вказана квартира на підставі оскаржуваного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.11.2018р.

У зв`язку з тим, що є всі підстави вважати, що сторонами по цій справі було спочатку штучно створений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 між подружжям ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_2 - з іншого, незважаючи на те, що продавець, ОСОБА_5 , на момент вчинення оскаржуваного правочину вже 8 вісім років як померла, а в подальшому відчужено іншій сторонній особі на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, яка, за відсутності будь-яких обмежень, дізнавшись про наявний спір щодо цієї квартири, може також потенційно відчужити іншій особі вказане майно, Пози ОСОБА_6 вважає повністю обґрунтованим звернутися до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 .

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відсутність арешту на спірному майні станом на момент розгляду справи в суді першої інстанції з одного боку, та неможливість у випадку задоволення позовних вимог реалізувати рішення суду у зв`язку з потенційним переоформленням спірного майна на сторонню особи - з іншого, дає, на думку Позивача, всі підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 .

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню

Як наводить ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Як наводить п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605 цс 16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосудця і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та третьої особи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_3 на підставі оскаржуваного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.11.2018р.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Сторонам роз`яснити, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: