РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/20465/19

пр. № 2/759/1733/20

23 березня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Савченко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з 12.12.1989 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю, внаслідок чого вони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, майже не спілкуються.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена телефонограмою. Відзиву, а також будь-яких заяв щодо судового розгляду не подавала.

Суд завчасно та у відповідні строки визначені ЦПК України направив відповідачці всі необхідні позовні матеріали із зазначенням можливості надати суду відзиву в яких та може викласти свої пояснення, аргументи, міркування щодо позовних вимог разом із відповідними доказами. Проте, відповідачка таким своїм правом не скористалася, чому суд надає свою оцінку та вимушений розглядати справу без позиції останньої до вимог позивача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12.12.1989 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Суходольською міською радою м. Краснодона Ворошиловградської області був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 256. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї сторін стали протилежні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам обох із подружжя. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер та суперечить інтересам обох із подружжя. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та керуючись ст. 110-112 СК України, ст. 81, 141, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.12.1989 року Суходольською міською радою м. Краснодона Ворошиловградської області, про що зроблено актовий запис № 256 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Коваль О.А.