Справа № 761/7577/19
Провадження № 2/761/981/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту поліції охорони Національної поліції України, третя особа: начальник Департаменту поліції охорони Гаврилюк Олександр Васильович, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: поновити ОСОБА_1 на посаді провідного фахівця відділу оперативного інформування та аналізу управління організації, оперативного інформування та аналізу Департаменту поліції охорони Національної поліції України з 21 січня 2019 року; стягнути з Департаменту поліції охорони Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 січня 2019 року до дня поновлення на посаді; стягнути з Департаменту поліції охорони Національної поліції України користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 83460 грн., витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн.; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного фахівця відділу оперативного інформування та аналізу управління організації, оперативного інформування та аналізу Департаменту поліції охорони Національної поліції України з 21 січня 2019 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць; витребувати з Департаменту поліції охорони Національної поліції України довідку про середній заробіток ОСОБА_1 з 19 листопада 2018 року, копію особової справи ОСОБА_1 та штатні розклади станом на 19 листопада 2018 року та на 21 січня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом від 08.01.2019 ОСОБА_1 був звільнений з посади провідного фахівця відділу оперативного інформування та аналізу управління організації, оперативного інформування та аналізу Департаменту поліції охорони Національної поліції України 21.01.2019 за ч.1п.1 ст.40 КЗпП України через скорочення штату. Як стверджує позивач, 19.11.2018 його було поперереджено про скорочення його посади в штаті Департаменту поліції охорони Національної поліції України у зв`язку з реорганізацією підприємства та скороченням штату працівників та запропоновано 27.12.2018 дев`ять пропозицій щодо роботи на нижчій посаді в інших областях, з якими позивач не погодився оскільки були недотримані терміни ознайомлення з пропозиціями, не враховано переважного права відповідача перед іншими працівниками на залишення на роботі і не надано пропозицій щодо заміщення вакантних посад штаті Департаменту поліції охорони по місту Києву.

Крім того, за твердженням позивача, його звільнення з порушенням встановленого порядку внесло зміни в його життєві стосунки, призвело до душевних страждань та витрат часу на поновлення порушених прав. Маючи на утриманні неповнолітню дитину та членів своєї родини, позивач залишився без засобів для існування.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви отримав, подав відзив у якому стверджував, що позивач працював у Департаменті поліції охорони з 07.11.2015 по 21.01.2019. 07.11.2018 усіх працівників департаменту було ознайомлено за скороченням, окрім позивача, оскільки останній перебував на лікарняному з 07.11.2018 по 16.11.2018, а тому його було попереджено про скорочення у день виходу на роботу, а саме 19.11.2018. Відповідач посилається на те, що позивач ніяких доказів на підтвердження наявності у нього переважного права на залишення на посаді не надав. Наказом департаменту від 18.12.201 № 190 створено Комісію з підтвердження рівня кваліфікації та досвіду роботи працівників Департаменту поліції охорони з метою встановлення переважного права на залишення на роботі при проведенні скорочення. За результатами голосування вищевказаної комісії було прийнято рішення визнати більш високими кваліфікацію та продуктивність, з наданням їм переважного права на залишення на роботі працівників, в коло яких ОСОБА_1 не входить.

Крім того, позивачу було запропоновано 9 вакантних посад для подальшого працевлаштування, які станом на 27.12.2018 були наявні в органах поліції охорони, дві з яких в Управлінні поліції охорони в Київській області, що територіально поряд з місцем прописки позивача, однак позивач відмовився від працевлаштування на ці посади.

Позивач, разом з відповіддю на відзив подав клопотання про виключення всіх документів долучених до відзиву з числа доказів, як таких, що подані з порушенням встановленого законом порядку, а саме: копії даних доказів не були направлені позивачу разом з відзивом.

Позивач у відповіді на відзив, також, вказує на те, що його безперервний стаж роботи у Департаменті державної служби охорони (чиїм правонаступником є відповідач) становить з 04.03.2008 по 06.11.2015 на різних посадах, у тому числі не пов`язаних з рекламною діяльністю, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив вказує на відсутність специфічних знань, умінь та навичок позивача, та низькі показники роботи у порівнянні з іншими кандидатами на посади.

Щодо поданого позивачем клопотання, відповідач, у запереченнях на відповідь на відзив посилався на ч. 9 ст. 83 ЦПК України, зазначив, що обсяг даних доказів є надмірним, вони є публічно доступними та наявними у відповідача.

Розглянувши матеріали клопотання про виключення всіх документів долучених до відзиву з числа доказів, як таких, що подані з порушенням встановленого законом порядку, враховуючи те, що відповідач подав додатки до відзиву на шістдесяти аркушах, відповідач є державною установою та фінансується за кошти держави, а також наявність у матеріалах справи заяви представника позивача на ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі відзивом та додатками до нього, суд приходить до висновку відмовити у задоволенні клопотання позивача.

Вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 02.11.2018 №998 «Про організаційно штатні зміни в Національній поліції», відбулася реорганізація апарату Департаменту поліції охорони, саме скорочено усі посади (144 одиниці). у свою чергу зазначеним наказом затверджено новий штат апарату Департаменту (110 одиниць), що призвело до скорочення 34 посад поліцейських та цивільного персоналу.

07.11.2018 усіх працівників було попереджено про скорочення, окрім позивача, оскільки останній перебував на лікарняному з 07.11.2018 по 16.11.2018, що підтверджується листком непрацездатності АДХ № 128293 , а тому його було попереджено про скорочення в день виходу на роботу, а саме 19.11.2018.

Наказом Департаменту від 18.12.2018 № 190 створено Комісію з підтвердження рівня кваліфікації та досвіду роботи працівників Департаменту поліції охорони з метою встановлення переважного права на залишення на службі/роботі при проведенні скорочення та затверджено Положення про комісію, оскільки Міністерство праці та соціальної політики України у своєму листі від 21.05.2012 «Про переважне право залишення на роботі» констатувало, що законодавством не передбачені критерії і порядок визначення працівників із більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці, а на практиці для виявлення таких працівників проводиться порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників, у процесі якого, як правило, враховуютъся такі обставини: наявність відповідної освіти, післядипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи у роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалого перебування на лікарняних листках, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт тощо. Згідно протоколу №2 від 21.12.2018 засідання Комісії першим питанням порядку денного був розгляд питання наявності у провідних фахівців управління організації, оперативного інформування та аналізу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 переважного права на залишення на роботі при проведенні скорочення, та можливості його реалізації в порядку, визначеному законодавством.

Згідно довідки-характеристики продуктивності праці діяльності наведених вище провідного фахівця управлінні організації, оперативного інформування та аналізу Департаменту поліції охорони ОСОБА_1 визначено, що у нього відсутні переваги у залишенні на службі за рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності, відповідно до наявних у справі документів.

Виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, у тому числі більш кваліфікованих позивачу не доручалося через відсутність специфічних знань, умінь та навичок, крім зазначених (спеціаліст в області реклами), інших доручень, що стосуються сфери службової діяльності управління організації, оперативного інформування та аналізу Департаменту та, зокрема, відділу оперативного інформування та аналізу позивач не виконує.

Після цього було поставлено на голосування підтвердження рівня кваліфікації та продуктивності праці працівників.

В результаті голосування прийнято рішення визнати більш високими кваліфікацію та продуктивність праці провідних фахівців ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з наданням їм переважного права на посадах провідних фахівців управління оpганізаційно-аналітичного забезпечення та оперативного інформування Департаменту, з переведенням перегрупування в межах однорідних професій і посад.

Позивачу було запропоновано 9 вакантних посад для подальшого працевлаштування, які станом на 27.12.2018 були наявні в органах поліції охорони, дві з яких в Управлінні поліції охорони в Київській області, що територіально поряд з місцем прописки позивача, однак позивач відмовився від працевлаштування на ці посади. Дані обставини позивачем не заперечуються.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки процедура звільнення особи відповідачем дотримана в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 40, 42 КЗпП України, ст.ст. 81, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279, 352 ЦПК України,

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до департаменту поліції охорони Національної поліції України, третя особа: начальник Департаменту поліції охорони Гаврилюк Олександр Васильович, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: