ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/19907/19

Провадження № 22-з/818/140/20

08 квітня 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №643/19907/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя та визнання права власності на частину майна, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя та визнання права власності на частину майна.

09 грудня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

На судове рішення ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року ухвалу суду скасовано; заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про приведення виконавчого документу у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» шляхом винесення додаткової постанови.

В обґрунтування заяви зазначає, що ним подано до Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копію постанови для виконання, однак повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 19 лютого 2020 року виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа, пред`явленого до виконання до відділу, вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час особистої розмови працівник Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомив, що для можливості пред`явлення постанови Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року до виконання необхідно чітко вказати дату видачі виконавчого документу, зазначивши формулювання: «Дата видачі документу», та відповідно дату, коли виданий даний документ.

Просить вжити заходів шляхом винесення додаткової постанови щодо виправлення постанови Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року по справі №643/19907/19 для виконання вимог, визначених частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Заява не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя та визнання права власності на частину майна.

09 грудня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року ухвалу суду скасовано; заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101, що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 19 серпня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В.

10 березня 2020 року ОСОБА_1 подано заяву про приведення виконавчого документу у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» шляхом винесення додаткової постанови.

За загальними правилами судове рішення повинно бути повним, містити відповіді суду на всі заявлені вимоги, а також розв`язувати всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота та невизначеність доводів суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань є правовою підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3)судом не вирішено питання про судові витрати;

4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, ч. 1 ст.270ЦПК України встановлює вичерпний перелік випадків, у яких може бути ухвалене додаткове рішення.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має відмовити в його ухваленні.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення.

Додаткове судове рішення ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_1 зазначає, що ним подано до Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копію постанови для виконання, однак документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

05 лютого 2020 року Харківським апеляційним судом винесено постанову по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2019 року.

Статтею 383 ЦПК України передбачено певні вимоги до постанов суду апеляційної інстанції ,в тому числі й щодо резолютивної частини, яка має містити: а) висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постанова суду від 05 лютого 2020 року містить всі передбачені цивільним процесуальним кодексом реквізити, висновки щодо вимог заявника про вжиття заходів забезпечення позову, мотиви та обґрунтування, з яких виходив суд, а отже, відповідає вимогам ст. 383 ЦПК України.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову розглянута апеляційним судом саме в порядку апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції.

За таких обставин підстав для ухвалення додаткової постанови не вбачається.

Керуючись ст.270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2020 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко