печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань - Рябцовій Ю.О.,

за участю представника позивача - Нікеркіна М.В. ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного п2озовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

28.07.2016 до суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості 13650, 16 грн. за кредитним договором № б/н від 28.10.2010 року та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.10.2010 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зі свого боку у повному обсязі виконав свої зобов`язання, однак, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків.

24.03.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Представник відповідача подав до суду відзив від 02.04.2018 зі змісту якого вбачається, що відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи свою позицію відповідач вказує, що позивач не підтвердив дату укладання кредитного договору, дату видачі кредиту, розмір видачі кредиту, строк повернення кредиту, процентну ставку за кредитом, що фізично унеможливлює встановити чи дійсно існує будь-яка заборгованість у відповідача перед позивачем.

05.06.2018 до суду надійшла відповідь ПАТ КБ «Приватбанк» на відзив, в якому представник вказує, що підписання анкети-заяви свідчить про те, що позичальник приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, враховуючи, що заява разом з умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг. Представник вказує, що виписка по рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами у справі, який відповідачем не спростовано. Окрім цього, зазначив, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом. Вказані обставин свідчать про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та безпідставність доводів викладених у відзиві.

08.02.2019 відповідно до розпорядження № 76, від 08.02.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку з відстороненням від посади судді Цокол Л.І .

Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Ільєвій Т.Г.

Ухвалою судді від 13.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві.

Суд, заслухавши позицію сторін щодо позовних вимог, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 28.10.2010 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, у формі Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Судовим розглядом встановлено, що укладення договору здійснювалося за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання, що узгоджується з приписами статті 634 ЦК України.

Так, частиною першої статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 28.10.2010 року, з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_5 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила свою згоду з вказаними умовами договору.

Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» власноруч підписану відповідачем з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,0 % (36 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони, то відсутність підпису відповідача в умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що заява разом з умовами та тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався, до Умов та Правилами банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується. що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Вказані обставини в своїй сукупності спростовують доводи відповідача щодо того, що позивач не підтвердив дату укладення кредитного договору, дату видачі кредиту та розмір видачі кредиту, строк повернення кредиту.

Щодо зміни кредитного ліміту, вбачається, що Банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua//terms/pages/70/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.33.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач не повертав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Оскільки, відповідачем було порушено порядок погашення боргу за договором, заборгованість відповідача перед позивачем відповідно до наданого банком розрахунку станом на 31.05.2016 складає - 12523 грн. 96 коп., з яких: 330 грн. 55 коп. - заборгованість за кредитом; 8 838 грн. 91 коп. - відсотки за користування кредитом; 3 354 грн. 50 коп. - заборгованість за пенею та комісією.

Наявність вищевказаної заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком, який перевірений судом на предмет його правильності та повноти.

Оскільки, в ході розгляду справи знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачем порушений передбачений договором порядок погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача у вказаній частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1634,32 грн. штрафу (процента складова) з огляду на таке.

Як зазначалося положеннями «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено стягнення штрафу з позичальника при порушенні останнім строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням, а також сплата пені у разі прострочення виконання зобов`язання (п.п. 1.1.5.20, 1.1.5.25)

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про не дотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відтак вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме на 12 523 грн. 96 коп.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1 378, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 651, 653, 1054 ЦК України; ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264,265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість кредитним договором №б/н від 28.10.2010 року у розмірі 12 523 (дванадцять тисяч п`ятсот двадцять три) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ - 14360570) м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д.

Відповідач: ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.03.2020.

Суддя Т.Г. Ільєва