Справа № 355/1487/19
Провадження № 2/355/50/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленко К.В.

з участю секретаря Ющенко Л.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду селища Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з зазначеним позовом 08.10.2019 року звернувся позивач. Свої вимоги мотивує тим, що вона, відповідно до Договору дарування житлового будинку від 05 липня 2014 року, а також Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 23856929 від 05.07.2014 року, є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В даному житлі є зареєстрованим але не проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просить суд визнати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, до суду надійшла заява в якій вона просить розглянути позов без її участі заявлений позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановлений законом спосіб. До суду надійшли відомості про те, що відповідач за вказаною адресою не проживає, тому виклик здійснювався шляхом публікації оголошень на сайті судової влади.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився, поважності причин своєї неявки не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач відповідно до Договору дарування житлового будинку від 05 липня 2014 року, а також Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 23856929 від 05.07.2014 року, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В даному житлі є зареєстрованими ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 племінник позивача.

Відповідач ОСОБА_2 вже більше року в будинку не проживає, проте лишається там зареєстрованим. Дана обставина є перешкодою у вільному розпорядженні позивачем своїм нерухомим майном, та є причиною додаткових витрат по оплаті комунальних послуг, а також унеможливлює здійснити відчуження даної власності, що є грубим порушенням законних прав та інтересів власника майна. Дана обставина підтверджена актами обстеження будинку складеними на протязі 2018-2019 року комісією в складі сільського голови, депутатів та залученням свідків (а.с.11-15).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до 4.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визначення особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Зазначене також випливає і з Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю».

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

На підставі вищевикладеного та керуючись , ст.3,10,15,60,88,213-218 ЦПК України, 319,321,364,391 ЦК України ст. ст.150 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовільнити в повному обсязі.

визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування жилим приміщенням житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути продовжено з поважних підстав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 20 днів з дня отримання його копії.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко