Справа № 392/855/19
Провадження № 2/392/112/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Березія Ю.А.,

при секретарі Красній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості неодержаних доходів за користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість неодержаних доходів у розмірі 16217 гривень.

Позов мотивований тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 1,4 га, кадастровий номер :02:000:5462, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що дану земельну ділянку він отримав як учасник бойових дій відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-1395/14-18-СГ від 10.04.2018 року. Позивач вказав, що після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та отримання відповідного витягу, він вирішив, що буде самостійно обробляти земельну ділянку, але виявив, що її самовільно зайняв відповідач ОСОБА_2 Розпорядженням голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23.04.2019 року № 119-р позивачеві затверджено акт визначення неодержаних доходів в сумі 16217 гривень 50 копійок, які відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовився сплатити.

26 липня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 20).

26 листопада 2019 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 30-31).

6 грудня 2019 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 37).

3 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 55-56).

Відзив мотивовано тим, що відповідач ніколи не займав належну позивачеві земельну ділянку та не здійснював її обробіток. Відповідач не визнав своєї вини у тому, що він завдав позивачеві збитків.

Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є ветераном війни-учасником бойових дій, що підтверджується світлокопією відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 22 липня 2015 року (а.с. 4).

10 квітня 2018 року наказом № 11-1395/14-18-СГ начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність і надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 1,4 га, кадастровий номер :02:000:5462 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 6).

Довідкою Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджується, що позивач ОСОБА_1 має на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області земельну ділянку площею 1,4 га, кадастровий номер :02:000:5462 (а.с. 7-12).

23 квітня 2019 року головою Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області видано розпорядження № 119-р про затвердження акту визначення неодержаних доходів землекористувачу фізичній особі ОСОБА_1 , відповідно якого визначено неодержаний дохід в сумі 16217 гривень 50 копійок (а.с. 13-14, 52-54).

Відповідно частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (частина 3 статті 152 ЗК України).

Згідно пункту "д" частини 1 статті 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначено статтею 157 ЗК України.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5 і 6 статті 81 ЦПК України).

Відповідач ОСОБА_2 не визнав пред`явлений позов у повному обсязі, посилаючись на те, що він ніколи не займав належну позивачеві земельну ділянку та не здійснював її обробіток (а.с. 55-56).

На підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, позивач ОСОБА_1 надав у розпорядження суду світлокопії таких документів: паспорта; довідки про ідентифікаційний номер; посвідчення учасника бойових дій; довідок про реєстрацію місця проживання; наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність; довідки Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області про наявність земельної ділянки; витягу про земельну ділянку з Державного земельного кадастру; розпорядження про затвердження акту і акт про визначення неодержаних доходів (а.с. 3-14).

Крім того, на вимогу представника позивача судом витребувано протокол засідання районної комісії по визначенню розмірів та відшкодуванню збитків від 19 квітня 2019 року і акт визначення неодержаних доходів (а.с. 52-54).

Дані, які викладені у зазначених документах, не підтверджують факт самовільного користування відповідачем ОСОБА_2 земельною ділянкою, яка на праві власності належить позивачеві ОСОБА_1 .

Порядок контролю за використанням та охороною земель, встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки та відповідальність за дане порушення, визначено законодавством України.

Так, відповідно до пункту "б" частини 1 статті 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Зокрема, за правопорушення у вигляді самовільного зайняття земель передбачено кримінальну (стаття 197-1 КК України) та адміністративну відповідальність (стаття 53-1 КУпАП).

За змістом статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Приписами частини 1 статті 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про те, що у визначеному законодавством порядку, а саме актами державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, не підтверджено факт незаконного самовільного зайняття земельної ділянки, яка на праві власності належить позивачеві ОСОБА_1 .

Тому, суд не має законних підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості неодержаних доходів за користування земельною ділянкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 3 квітня 2020 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Головуючий

суддя