Справа №752/8404/19
Провадження № 2/752/1784/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.09.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Медведєвої К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особі без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до АТ КБ "ПриватБанк" про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 18.08.2017 р. за реєстровим номером № 12132, таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.12.2006 р. між сторонами укладено Кредитний договір № KGMDRX07340439.

В лютому 2019 р. позивачу стало відомо про вчинення приватним нотаріусом Швець Р.О. 18.08.2017 р. виконавчого напису за № 12132 про стягнення заборгованості на користь Банку за Кредитним договором № KGMDRX07340439 в розмірі 50827 гривень 25 копійок, на підставі якого 23.03.2018 р. державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби м.Києва Сніжинським Т.Є. відкрито виконавче провадження.

Зазначений виконавчий напис, як зазначає позивач, був вчинений з грубим порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, поза межами трирічного строку після виникнення права у кредитора пред"явити вимоги до боржника, нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, а сума заборгованості за Кредитним договором не відповідає дійсній сумі боргу, а також нотаріусу не були надані всі належні документи, що підтверджують безспірність заборгованості.

25.04.2019 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

01.11.2019 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву. відповідно до якого АТ КБ "ПриватБанк" просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи на те, що Банком було дотримано вимог закону при зверненні до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, надано всі документі, передбачені Переліком, визначеним постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р., а позивач належним чином не виконав свої зобов"язання за кредитних договором.

03.06.2020 р. судом закрито підготовче провадження.

Представниками сторін подані клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Треті особи в судове засідання не з"явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.12.2006 р. між сторонами укладено Кредитний договір № KGMDRX07340439.

18.08.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис за № 12132 про стягнення заборгованості на користь Банку за Кредитним договором № KGMDRX07340439 в розмірі 50827 гривень 25 копійок.

23.03.2018 р постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби м.Києва Сніжинським Т.Є. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Швець Р.О. за № 12132.

Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662.

Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника.

В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Постановою Кабміну № 662 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:

«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована.

При зверненні до суду позивач посилається на те, що Банком при зверненні до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису не було дотримано визначеного законом порядку та вчинено виконавчий напис поза межами трирічного строку.

Судом встановлено, що Банк стягує заборгованість за Кредитним договором за період з 31.12.2006 р. по 21.07.2017 р.

Тобто, на момент вчинення виконавчого напису минуло три роки з моменту виникнення у кредитора права вимоги.

З боку відповідача суду не надано доказів на спростування зазначених обставин, а отже при вчиненні виконавчого напису не були дотримані положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень при зверненні відповідача до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. з заявою про вчинення виконавчого напису.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р.).

Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 18.08.2017 р. за реєстровим № 12132 таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та в зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особі без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 18.08.2017 за реєстровим № 12132.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя