Справа № 569/5411/20
УХВАЛА

07 квітня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Першко О.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернувся Гук А.В. з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 100 000 грн. 00 коп. боргу за договором позики від 02 липня 2019 року та визнати недійсним договір дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» від 24 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2020 року вищевказана цивільна справа передана у провадження судді Першко О.О.

З метою уникнення сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності в розгляді зазначеної цивільної справи суддею Першко О.О. до вирішення питання про прийняття вищевказаної справи до свого провадження по справі було подано письмову заяву про самовідвід.

Суддею подана заява про самовідвід, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України з якої вбачається, що 01 квітня 2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати недійсним договір дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» від 24 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2020 року вищевказана цивільна справа №569/5298/20 передана у провадження судді Першко О.О.

Дана справа надійшла до суду 01 квітня 2020 року, однак її розподіл був здійснений 02 квітня 2020 року.

02 квітня 2020 року вказана цивільна справа була розподілена судді Ковальову І.М.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2020 року задоволено самовідвід судді Ковальова І.М. по вказаній справі, оскільки суддя Ковальов І.М. 01 квітня 2020 року перебував у відпустці. Вказана цивільна справа мала б бути розподілена 01 квітня 2020 року між суддями Рівненського міського суду Рівненської області, які в цей день перебували на робочому місці, а не 02 квітня 2020 року.

Як вказано вище, 03 квітня 2020 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2020 року вищевказана цивільна справа передана у провадження судді Першко О.О., після самовідводу судді Ковальова І.М.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О. 02 квітня 2020 року перебувала у відпустці, а справи відносно неї не розподілялися з 01 квітня 2020 року за день до відпустки.

Окрім того, 03 квітня 2020 року в провадження судді Першко О.О. надійшли ще справи №569/5335/20, №569/5348/20, №569/5351/20, №569/5353/20, №569/5355/20, №569/5358/20, №569/5362/20, №569/5390/20, №569/5393/20, №569/5399/20, №569/5411/20.

Як слідує зі звітів про автоматизований розподіл справ між суддями, які є у вільному доступі на сайті Судова влада України, в справах №569/5335/20, №569/5348/20, №569/5351/20, №569/5353/20, №569/5355/20, №569/5358/20, №569/5362/20, №569/5390/20, №569/5393/20, №569/5399/20, №569/5411/20, які надійшли в провадження судді Першко О.О. 03 квітня 2020 року, автоматизований розподіл вказаних справ, здійснювався між суддями Рівненського міського суду Рівненської області Ковальовим І.М., Панас О.В. та Першко О.О. Інші судді Рівненського міського суду Рівненської області виключені з розподілу через відсутність спеціалізації або в зв`язку з перебуванням у відпустці, в тому числі і суддя Тимощук О.Я.

Однак, як слідує зі звіту про автоматизований розподіл справ між суддями в справі №569/5298/20 автоматизований розподіл вказаної справи, здійснювався між суддями Рівненського міського суду Рівненської області Панас О.В., Першко О.О. та Тимощуком О.Я., який згідно звітів про автоматизований розподіл справ між суддями в справах №569/5335/20, №569/5348/20, №569/5351/20, №569/5353/20, №569/5355/20, №569/5358/20, №569/5362/20, №569/5390/20, №569/5393/20, №569/5399/20, №569/5411/20 перебував 03 квітня 2020 року у відпустці.

В зв`язку з чим по справі №569/5298/20 суддею 07 квітня 2020 року задоволений самовідвід та цивільна справа передана до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області для проведення автоматизованого розподілу справи, відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

У цивільних справах №569/5298/20 та №569/5411/20 позивачі різні, однак фігурує один і той же відповідач ОСОБА_2 , один і той же предмет спору визнання договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» від 24 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне:

"Кожен має право на справедливий... розгляд його справи...незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..."

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (№ 3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до доповненнями), суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людининаявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див.вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. Вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Алгар проти Iспанії" (Castillo Algar v.Spain), від 28 жовтня 1998 року,п.45).

Враховуючи, що у вказаних вище цивільних справах №569/5298/20 та №569/5411/20 позивачі різні, однак фігурує один і той же відповідач ОСОБА_2 , один і той же предмет спору визнання договору недійсним, тому, з врахуванням вищезазначеного рішення Європейського суду з прав людини, а також з метою втілення довіри до суду громадськості у демократичному суспільстві, заява про самовідвід судді, яка подана суддею Рівненського міського суду Першко О.О. є обґрунтованою і такою, що не дасть сторонам по справі підстав для їх сумнівів в об`єктивності та неупередженості вказаного судді в розгляді справи, а тому вона підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 37, 39, 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Самовідвід судді Першко О.О. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та визнання договору недійсним задовольнити.

Справу передати до канцелярії Рівненського міського суду для проведення автоматизованого розподілу справи, відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Першко