Справа № 496/2739/18
Провадження № 2/496/332/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про захист прав споживача фінансових послуг та визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року у розмірі 297924 грн. 83 коп. та судові витрати по справі у розмірі 4468 грн. 87 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.10.2015 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №6566.09.01.2365, згідно умов якого банк надав йому кредит у розмірі 285611 грн. 67 коп. на строк до 14.10.2022 року зі сплатою 16,49% річних з моменту видачі кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 16.10.2015 між банком та відповідачем було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль «Chevrolet Aveo», 2014 року випуску, який належить ОСОБА_1 . Внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, у нього перед банком виникла заборгованість, розмір якої станом на 14.03.2018 року складає 297924 грн. 83 коп. Банк скористався своїм законним правом на досудове врегулювання спору, шляхом вчинення приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. виконавчого напису №28 на договорі застави, та подальшим його пред`явленням до примусового виконання до приватного виконавця Мілоцького О.Л. Внаслідок цього за результатами відкритого виконавчого провадження у боржника було вилучено та реалізовано з торгів предмет застави, а кошти, отримані від його реалізації було зараховано на рахунок банку для погашення заборгованості по кредитному договору, але суми від реалізації недостатньо для повного погашення заборгованості, що і стало підставою звернення ПАТ «Кредобанк» з даним позовом до суду.

В свою чергу ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Кредобанк» з зустрічним позовом, в якому просить визнати свої права як споживача фінансових послуг ПАТ «Кредобанк» порушеними та визнати недійсним кредитний договір №65566.09.01.2365 від 15.10.2015 року, укладений між ним та ПАТ «Кредобанк».

Свої вимоги мотивує тим, що він не визнає позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року у сумі 297924 грн. 83 коп. Вважає, що банк порушив його права як споживача, а вказаний договір є недійсним. При цьому посилається на те, що банком невірно визначено суму його заборгованості, оскільки внаслідок укладення кредитного договору він отримав споживчий кредит в сумі 285611 грн. 67 коп. на придбання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», 2014 року випуску, і для оплати страхових платежів для оплати КАСКО та страхування життя позичальника від нещасних випадків зі змінною процентною ставкою, первинний розмір якої - 16,49% річних. В період з 28.10.2015 року по 15.06.2017 року ним було сплачено на користь банку кошти по оплаті кредитного договору у розмірі 120747 грн. Крім цього, 16.10.2015 року ним було сплачено банку комісію за видачу кредиту в розмірі 9967 грн. 85 коп., а тому усього він сплатив на користь банку 130714 грн. 85 коп. У зв`язку з неможливістю сплати ним залишку кредиту, перед банком утворилася заборгованість, розмір якої станом на 14.03.2018 року склала 279876 грн. 56 коп. Внаслідок цього банк звернув стягнення на автомобіль «Chevrolet Aveo», який йому належав та знаходився у заставі, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису на договорі застави та подальшого його пред`явлення до примусового виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження». Але коштів, отриманих від продажу автомобіля на електронних торгах у розмірі 211601 грн. було недостатньо для погашення заборгованості перед банком, а тому, відповідно до даних виконавчого провадження перед банком за виконавчим документом залишилася заборгованість у розмірі 99471 грн. 12 коп. Вважає, що сума заборгованості повинна складати 89503 грн. 27 коп., а не 297924 грн. 83 коп., як зазначає того ПАТ «Кредобанк» у своєму позові. Про те він не визнає свою заборгованість перед банком, так як вважає кредитний договір №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року недійсним, оскільки його укладено з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема зазначає, що кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо, за дії, які не є послугою у визначенні банку, а положеннями кредитного договору передбачено сплату комісії за видачу кредиту - 3,49% від суми кредиту, яку 16.10.2015 року було ним сплачено у розмірі 9967 грн. 85 коп. Встановлення вимоги щодо сплати позивачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливою умовою договору, а виходячи з умов договору банк нарахував позичальнику пеню у розмірі 200 % від діючої процентної ставки. Вважає, що банк в «Таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки», яка є додатком до кредитного договору, зазначив неправдиві дані, які не відповідають умовам кредитного договору, а саме не зазначив у колонці 7 таблиці витрати позичальника по сплаті на користь банку комісії за видачу кредиту у розмірі 9967 грн. 85 коп. та не врахував їх; у рядку «Усього» в колонці 2 таблиці банком неправильно зазначено суму платежів позичальника за користування кредитом, так як не зазначено та не враховано витрати позичальника по сплаті банку комісії за видачу кредиту в сумі 9967 грн. 85 коп.; з цієї ж причини у рядку «Всього» у колонці 13 таблиці неправильно зазначена сума «Абсолютне значення подорожчання кредиту»; у першому рядку колонки 2 таблиці невірно зазначена «Чиста сума кредиту (ЧСК)»: 272643 грн. 82 коп. замість вірного 239794 грн. 15 коп.; невірно зазначений розмір процентної ставки - 43,19%. Крім цього банк письмово не повідомив його про збільшення процентної ставки за користування кредитом.

Представник ПАТ «Кредобанк» подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказав, що комісія за видачу кредиту чітко прописана у кредитному договорі і її включення у договір, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, не суперечить законодавству. Щодо розміру нарахованої пені вважає, що ОСОБА_1 , підписуючи кредитний договір не вважав його умови несправедливими та тривалий час виконував їх. Ввести споживача в оману банк умислу не мав. Позичальник своїми діями неодноразово схвалював правочин - отримав кредитні кошти, здійснював погашення заборгованості, виконував умови договору щодо забезпечення зобов`язання, сплачував платежі. Враховуючи вищевикладене, просив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Кредобанк» про захист прав споживача фінансових послуг та визнання кредитного договору недійсним відмовити в повному обсязі, а позов ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Сторони до судового засідання не з`явилися, але подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

З урахуванням того, що від вирішення зустрічного позову залежить вирішення первісного позову, а тому суд вважає необхідним вирішити спочатку зустрічний позов.

В зустрічному позові ОСОБА_1 зазначає, що вимога банку про сплату комісії за видачу кредиту одноразово у розмірі 3,49% від суми кредиту (п. 3.1 кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року) є незаконною.

Вказана комісія складає 9967 грн. 85 коп. та була сплачена ОСОБА_1 16.10.2015 року, про що свідчить квитанція №41929861 (а.с.114).

Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007 року, в редакції, яка була чинна на час виникнення правовідносин: Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо)

Крім того, за змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року щодо встановлення комісії за видачу кредиту в розмірі 3,49% від суми кредиту, що є підставою для визнання таких положень недійсними.

Вказані правові позиції викладені у постановах ВСУ у справі №6-2071цс16 від 06.09.2017 року та ВС у справі № 61-21827св18 від 27.12.2018 року.

В зустрічному позові ОСОБА_1 вказує на те, що при укладенні кредитного договору банк грубо порушив вимоги законодавства щодо надання об`єктивної, повної та достовірної інформації про умови кредиту, чим ввів його в оману щодо істотних умов договору, а саме: ціни договору, розміру чистого сукупного кредиту, розміру загальних витрат позичальника за кредитним договором, розміру витрат позичальника за надані супутні послуги, розміру реальної процентної ставки за користування кредитом, розміру абсолютного значення подорожчання кредиту тощо, а тому просить визнати його недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З положень ч. 1 ст. 229 ЦК України вбачається, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 230 ЦК України встановлено: якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, яка діяла на момент укладення договору, у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються:

1) сума кредиту;

2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту;

3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту;

4) право дострокового повернення кредиту;

5) річна відсоткова ставка за кредитом;

6) умови дострокового розірвання договору;

7) інші умови, визначені законодавством.

Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону.

Відповідно до висновку експерта №0152 від 12.06.2019 року Одеської філії Київської незалежної судово-експертної установи вбачається, що реальна процентна ставка на момент укладення Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. складає 44,10%;

-абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. - 478847.63 грн.

-чиста сума кредиту на момент укладення кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. - 239794,15 грн.

За даними Додатку б/н «Графік платежів, таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки» від 16.10.2015 р. (т.1 а.с.22) до Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 р. реальна процентна ставка становить 43.19%, абсолютне значення подорожчання кредиту складає 468879,78 грн., чиста сума кредиту становить 272643,82 гри.

В результаті проведеного дослідження, виходячи з умов на момент укладення Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. (в т.ч. додатків до нього), встановлена сукупна вартість кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту) та чиста сума кредиту складають:

-реальна процентна ставка на момент укладення Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. складає 44.10% та є вищою за розмір реальної процентної ставки, наведений в Додатку б/н від 16.10.2015р. (43.19%);

-абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. - 478847,63 грн. та є вищим за розмір абсолютного значення подорожчання кредиту, наведений в Додатку б/н від 16.10.2015р. (468879,78 грн.);

-чиста сума кредиту на момент укладення Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. - 239794,15 грн. та є меншою за розмір чистої суми кредиту, наведений в Додатку б/н від 16.10.2015р. (272643.82 грн.).

Відповідно до розділу «Щодо реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту» вбачається, що відповідно до норм п.п. 2.1., 2.2 «Правій надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р. та п. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», перед укладенням кредитного договору, Банк зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про розмір сукупної вартості кредиту, зазначивши перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням (в т.ч. витрат на користь третіх осіб: витрати на страхування, юридичне оформлення та ін.), а також переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. Тобто, перед укладанням договору має бути орієнтовна інформація щодо всіх майбутніх платежів та умов погашення заборгованості.

3.1. Банки зобов`язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, зазначивши таке:

значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку;

перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної аборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо;

перелік і розмір інших фінансових зобов`язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору (страхові платежі під час страхування предмета застави, життя та працездатності споживача, розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

3.2. Кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом.

3.3. Банки зобов`язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді:

а) реальної процентної ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту. Розрахунок значення реальної процентної ставки здійснюється з використанням такої формули:

n Потік t

ЧСК = ? --------- ,

t=1 (1 + d)t

де d - реальна процента ставка;

ЧСК - чиста сума кредиту, тобто сума коштів, які видаються споживачу або перераховуються на рахунок отримувача в момент видачі кредиту. Чиста сума кредиту розраховується як основна сума кредиту, що визначена згідно з умовами договору, мінус сума коштів, які утримуються банком під час видачі кредиту, а також мінус усі платежі за рахунок власних коштів споживача, що здійснені ним для виконання умов отримання кредиту;

Е - знак суми;

t - порядковий номер періоду дії кредитного договору (місяць або день);

n - загальна залишкова кількість періодів дії кредитного договору (місяців або днів) на дату розрахунку;

Потік - сума коштів, яку споживач сплачує банку та/або іншим способам за кредитом. До потоку включаються платежі в погашення основного боргу за кредитом, процентів за користування ним, комісії на користь банку, платежі на користь третіх осіб, які сплачуються відповідно до отриманого кредиту та пов`язані з обслуговуванням і погашенням кредиту;

б) абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), розрахунок якого здійснюється шляхом підсумовування всіх платежів (проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов`язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту.

Під час дослідження матеріалів справи не встановлено інформації, наданої Позичальнику у письмовій формі перед укладанням Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. (Т.1 а.с.18-19), про умови кредитування (в т.ч. про форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними з зазначенням переваг та недоліків пропонованих схем кредитування), варіанти повернення кредиту (включаючи кількість платежів. їх частоту та обсяги) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, що передбачено п.2.1., 2.2 «.Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007 р. та п. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Наявна в матеріалах справи Інформаційна картка кредитування фізичних осіб від 15.10.2015р. (Т.1 а.с.23-24) підписана Позичальником 15.10.2015р. (Т.1 а.с.23) та 16.10.2015р. (Т.1 а.с.24), (в дату та наступного дня після укладання кредитного договору).

В матеріалах справи наявний Додаток б/н «Графік платежів, таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реаіьної процентної ставки» від 16.10.2015р. (Т.1 а.с.22) до Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р., згідно якого реальна процентна ставка становить 43,19%, абсолютне значення подорожчання кредиту складає 468879,78 грн., чиста сума кредиту становить 272643,82 грн.

В результаті дослідження Додатку б/н від 16.10.2015р. (Т.1 а.с.22) встановлено, що графік платежів та розрахунок реальної процентної ставки і абсолютного значення подорожчання кредиту, наведені в додатку, не містять вартості всіх супутніх послуг, в т.ч. відсутня комісія за надання кредиту, передбачена п.3.1. Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. (Т.1 а.с.18-19) та «Додатком до кредитного договору №6566.09.01.2365» (Т.1 а.с.20), що не узгоджується з вимогами п.3.1., 3.2.. 3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.).

В межах наявних матеріалів, положення Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. (т.1 а.с.18-19) не відображають повного обсягу інформації про умови кредитування, що передбачено вимогами п.2.1., 2.2., 3.1., 3.2., 3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.) та п.2 та 4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» (докладно див. дослідну частину експертизи «Щодо реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту»).

В результаті проведених розрахунків, відповідно наявних матеріалів та умов кредитування, викладених на момент укладення Кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015р. (в т.ч. додатків до нього), встановлений щомісячний платіж складає: від 5792,00 грн. до 38641,67 грн. та 2224.04 грн. у перший платіжний період.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що під час укладення кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року банком в додатку до кредитного договору було допущено помилки та невірно вказано наступні значення: реальна процентна ставка - 43,19%, замість вірного 44,10%; абсолютне значення подорожчання кредиту - 468879 грн. 78 коп., замість вірного 478847 грн. 63 коп.; чиста сума кредиту на момент укладення кредитного договору - 272643 грн. 82 коп., замість вірного 239794 грн. 15 коп., а в межах наявних матеріалів, положення кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року не відображають повного обсягу інформації про умови кредитування, передбачені вимогами чинного законодавства, а тому наявні, підстави для визнання вказаного правочину недійсним.

Також матеріали справи не містять жодних підтверджень повідомлення ОСОБА_1 про зміну процентної ставки в порядку, передбаченому положеннями пункту 3.7 кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Кредобанк» про визнання кредитного договору недійсним є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Суд не приймає доводи ОСОБА_1 про те, що банком було нараховано пеню у розмірі 200% від діючої процентної ставки, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діяла на момент укладення договору несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором

Відповідно до пунктів 2-4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»: загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

З висновку експерта №0152 від 12.06.2019 року Одеської філії Київської незалежної судово-експертної установи та додатку до нього вбачається, що абсолютне значення подорожчання кредиту становить 478847 грн. 63 коп., а проценти за користування кредитом - 203084 грн. 42 коп., а тому сукупна вартість кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту) складає: 203084,42+478847,63=681932,05 грн.

Розмір пені, заявлений позивачем до стягнення становить 9707 грн. 49 коп. та не перевищує 50% вартості кредиту.

Вирішуючи первісний позов суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 15.10.2015 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит в сум 285611 грн. 67 коп. строком до 14.10.2022 року на придбання транспортного засобу «Chevrolet Aveo» 2014 року випуску, для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 23639 грн. 81 коп. та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 8291 грн. 86 коп. (п.2.1, 2.2 договору).

Пунктом 3.1 кредитного договору встановлено, що позичальник сплачує банку в порядку та строки, визначені тарифами банку комісію за видачу кредиту - одноразово - 3,49% від суми кредиту.

Згідно пунктів 3.2, 3.3 кредитного договору за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка. На момент укладення договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірі 16,49 % річних з моменту видачі кредиту до 01.11.2018 року. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки.

Пунктом 3.7 кредитного договору передбачено, що про зміну процентної ставки банк повідомляє позичальника шляхом надсилання письмового повідомлення на поштову адресу позичальника зазначену в цьому договорі не пізніше як за 15 календарних днів до дати зміни ставки. Для підписання вищевказаного повідомлення сторонами погоджено використання факсимільного відтворення підпису уповноважених осіб банку. Сторонами погоджено зразки підпису осіб, які будуть використовуватися при факсимільному відтворенні будуть розміщені на офіційній інтернет сторінці банку.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором.

Згідно п. 5.1 вказаного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по договору процентної ставки, але не менше 10 грн. за кожен день прострочення.

Пунктом 4.9 кредитного договору встановлено, що банку у випадках, передбачених п. 2.10 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів.

З пункту 6.1 кредитного договору вбачається, що виконання зобов`язань за цим договором забезпечується зокрема заставою транспортного засобу транспортного засобу «Chevrolet Aveo» 2014 року випуску або заставою майнових прав за договором купівлі-продажу вказаного транспортного засобу.

З додатку до кредитного договору №6566.09.01.2365 вбачається, що позичальник сплачує на користь банку наступні витрати, пов`язані з отриманням та обслуговуванням кредиту: за видачу кредиту - одноразово при наданні послуги (до видачі кредиту) у розмірі 3,49 % від суми кредиту; при збільшенні суми кредиту - одноразово у розмірі 1% від суми кредиту. Крім цього, клієнт зобов`язаний сплатити на користь третіх осіб: за нотаріальне посвідчення - одноразово 3000 грн.; за страхування: предмета застави - 23639 грн. 81 коп., життя/працездатності особи/ від нещасних випадків - 8291 грн. 86 коп., цивільної відповідальності - 918 грн. - щорічно, конкретний страховий тариф та порядок сплати страхового платежу визначаються страховою компанією відповідно до індивідуальних характеристик (т.1 а.с.20).

16.10.2015 року сторонами було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дріжчаною Ю.І., на забезпечення виконання зобов`язань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року (т.1 а.с.25).

Відповідно до п. 1.2 договору застави предметом застави є рухоме майно - автомобіль Chevrolet Aveo» 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 317100 грн.

Пунктом 3.1.4 договору застави встановлено, що у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет застави, реалізувати його відповідно до п. 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних із зверненням стягнення і реалізацією предмета іпотеки.

Згідно п. 5.4 договору застави задоволення вимог заставодержателя може здійснюватися у позасудовому порядку відповідно до чинного законодавства України. Вибір способу звернення стягнення на предмет застави, у тому числі й способу позасудового порядку звернення стягнення, здійснюється заставодержателем на його розсуд.

З пункту 3.1.6 договору застави вбачається, що у випадках, якщо суми від продажу предмета застави, та суми від реалізації іншого майна, яке буде заставленим в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право вимагати отримання суми, якої не вистачає для повного задоволення вимог з іншого майна заставодавця.

Позивач за первісним позовом в свої позовній заяві зазначає, що в результаті порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року у нього перед банком виникла заборгованість, розмір якої згідно розрахунку заборгованості станом на 14.03.2018 року складає 297924 грн. 83 коп., з яких неповернута сума кредиту - 246671 грн. 96 коп., прострочені відсотки - 39545 грн. 38 коп., пеня - 9707 грн. 49 коп., несплачені судові витрати - 2000 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року представник банку звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С., внаслідок чого ним було вчинено виконавчий напис від 04.01.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №28 про звернення стягнення на автомобіль Chevrolet Aveo» 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Кредобанк» (т.1 а.с.27).

17.01.2018 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №28 від 04.01.2018 року (т. 1 а.с. 137).

17.01.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мілоцьким О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55566469 з виконання виконавчого напису №28, виданого 04.01.2018 року приватним виконавцем Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. (т.1 а.с.142-зворот).

26.01.2018 року приватний виконавець звернувся до ДП «Сетам» з заявкою № НОМЕР_2 на реалізацію арештованого майна - автомобіля «Chevrolet Aveo» 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.158).

Відповідно до протоколу №317389 про проведення електронних торгів від 19.02.2018 року переможцем торгів став ОСОБА_3 , а вищевказаний автомобіль було продано за 211601 грн. (т.1 а.с.166).

Відповідно до ч. 4 ст. 591 ЦК України якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

З постанови приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 01.03.2018 року вбачається, що майно було придбано за ціною 211601 грн., з яких на рахунок приватного виконавця надійшло - 201020 грн. 95 коп., та розподілено відповідно до вимог ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження». Повернення авансового внеску в повному обсязі - 5597 грн. 53 коп., витрати виконавчого провадження в розмірі 2575 грн., основна заборгованість в розмірі - 180405 грн. 41 коп., основна винагорода приватного виконавця - 18040 грн. 54 коп. Залишок нестягнутої заборгованості за виконавчим документом складає 99471 грн. 12 коп. Виконавче провадження було закінчено (т.1 а.с.175). Вказана обставина свідчить про те, що позивач звертаючись до суду завищив розмір позовних вимог.

У зв`язку з визнанням кредитного договору №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року недійсним, позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 229, 230, 509, 525, 526, 591, 611, 625, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 18 Закону України «Захист прав споживачів», ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Законом Україна «Про споживче кредитування», Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007 року, суд -

У Х В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про захист прав споживача фінансових послуг та визнання кредитного договору недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір №6566.09.01.2365 від 15.10.2015 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (, що знаходиться за адресою: буд. №78, вул. Сахарова, м. Львів).

Публічному акціонерному товариству «Кредобанк» в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня отримання його повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2020 року