Справа № 316/2197/19
Провадження № 2/316/216/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат: Темненко Валентина Олександрівна до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат: Цебер Олена Юріївна, про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019 р. ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3 ), в особі свого представника: адвоката Темненко Валентини Олександрівни, за письмовим ордером (а.с.19, 19зворот), звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ), в якій просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 6823 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог, стороною позивача зазначено, що 07.10.2000 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб та ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась донька - ОСОБА_1 .

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.04.2002 р. по справі №2-721 за 2002 рік з ОСОБА_2 стягувались аліменти на користь матері дитини на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів щомісячного заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Спільне життя подружжя не склалося та 09.03.2004 р. шлюб між ними було розірвано.

25.01.2011 р. ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 »

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області по справі №2-44/2011 рік за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 було зменшено до 1/6 частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_7 , будучі неповнолітньою, почала навчання в Енергодарському інституті державного та муніципального управління ім.Р.Г.Хеноха «Класичного приватного університету» за спеціальністю «Менеджмент», де базова вартість одного року навчання складала 6480 грн., що підтверджується договором №12 від 01.09.2019 р., що також підтверджується довідкою №35-у від 06.06.2019 р. видану навчальним закладом.

Батько дитини, тобто, відповідач, з донькою не спілкується і по досягненню дитиною повноліття стягнення аліментів у примусовому порядку було припинено.

09.01.2019 р. між Енергодарським інститутом державного та муніципального управління ім. Р.Г.Хеноха «Класичного приватного університету» та позивачем була укладена додаткова угода щодо зміни плати за навчання, яка вже стала складати 7512 грн. на рік.

Оплату за навчання та проживання, позивач вносила самостійно, оскільки відповідач не цікавився життям доньки.

До досягнення дитиною повноліття, позивачем фактично понесені витрати на навчання доньки ОСОБА_7 в розмірі 13646 грн. 80 коп., 1/2 цих витрат складає 6823 грн. 40 коп.

Батько дитини участі в додаткових витратах на навчання доньки не приймав, позивач вимушена була нести всі витрати самостійно, у зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з даним позовом про відшкодування понесених нею додаткових витрат на навчання неповнолітньої дитини.

Крім того, сторона позивача, зазначаючи на понесення позивачем витрат з правничої допомоги адвоката в розмірі 5000 грн. та сплату судового збору за звернення до суду з даним позовом, також просить стягнути ці витрати з відповідача на користь позивача. (а.с.2-5).

Представником відповідача за письмовим договором про надання правової допомоги та ордером (а.с.88, 89-92) адвокатом Цебер Оленою Юріївною було надано до суду 21.12.2019 р. письмовий відзив на позовну заяву, в якому підтверджує сплату аліментів на користь позивача на утримання спільної з позивачем доньки, до досягнення дитиною повноліття, в розмірі про який зазначає сторона позивача. Зауважуючи, що окрім дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей: син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання яких за виконавчим листом від 25.08.2010 р. по справі №2-1627 щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Окрім того, на утриманні відповідача по справі перебуває його батько: ОСОБА_10 , пенсіонер, якому в жовтні місяці 2017 року було встановлено діагноз аортосклероз головного мозку, що у подальшому призвело до повної його недієздатності, у зв`язку з чим він потребує постійного догляду та матеріальної допомоги на лікування, яку надає відповідач по справі як його рідний син. Окрім хворого батька, відповідачу при обстежені в квітні 2018 року в МСЧ м.Енергодар Запорізькій обласній клінічній лікарні, на підставі Консультативного висновку лікаря ортопеда було діагностовано ушкодження ПКС, медіального меніска лівого колінного суглоба. На підставі даного діагнозу відповідачу була проведена операція на лівому коліні суглоба, у зв`язку з чим, відповідач поніс матеріальні затрати на операцію, на товари медичного призначення, придбання лікарських засобів, що значно вплинули на матеріальний стан відповідача.

Майновий стан відповідача значно погіршився у зв`язку з додатковими витратами на своє лікування і лікування батька, що змусило відповідача взяти кошти у банківській установі під відсоток на ці витрати та станом на 18.11.2019 р. заборгованість відповідача перед банком становить 34000 грн.

Посилання сторони позивача про те, що позивач бере участь у додаткових витратах на утримання доньки вважає безпідставними, оскільки у період навчання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 в Енергодарському інституті державного та муніципального управління ім.Р.Г.Хеноха «Класичного приватного університету» з 01.09.2017 р., відповідач по справі належним чином сплачував аліменти на користь ОСОБА_11 , які стягувались за Виконавчим листом від 25.08.2010 р. по справі № 2-44/2011р. в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Як зазначає відповідач, до нього, з питанням додаткової матеріальної допомоги дитині, у зв`язку з її навчанням, ніхто не звертався. Мати спільної з відповідачем доньки, на думку позивача, також повинна надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Крім того, вважаючи, що стороною позивача не надано доказів того, що коштів, які стягувались з відповідача на користь позивача у вигляді аліментів, не вистачало на забезпечення потреб неповнолітньої доньки ОСОБА_7 у зв`язку з її навчанням, та недоведенням, що донька мала особливі здібності у розвитку, вважає позовні вимоги безпідставними та в задоволенні позову просить відмовити (а.с.45-50).

Представником позивача: адвокатом Темненко В.О., було надано до суду 09.01.2020 р. письмову відповідь на відзив на позовну заяву, зазначивши, що законодавством не передбачено підстав для звільнення когось з батьків у додаткових витратах на дитину, сплата яких є обов`язком. Двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/3 частки проживають разом з відповідачем та його теперішньою дружиною, яка також повинна надавати допомогу спільним з відповідачем дітям. Позивач проживає саме та іншої допомоги, крім своєї заробітної плати, не має.

Посилання відповідача на те, що його батько перебуває на повному матеріальному утриманні відповідача вважає безпідставними, оскільки батько відповідача має дружину, яка з ним проживає, самі батьки відповідача отримують достойну пенсію. Крім того, у батьків відповідача є також і другий син, який також працює на ВП «Запорізька АЕС» і отримує зарплату.

Щодо витрат самого відповідача на лікування, то сторона позивача вважає, що відповідачу вистачало коштів на лікування, у тому числі у зв`язку з тим, що з заявою про зменшення аліментів, відповідач звернувся саме з підстав наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу та з підстав відсутності коштів на лікування відповідач не звертався, отже на думку сторони позивача відповідачу вистачало коштів на сплату аліментів в розмірі 1/3 частини на двох неповнолітніх дітей і в розмірі 1/6 частини на спільну з позивачем доньку.

Посилання сторони відповідача на наявність кредитних зобов`язань вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_3 також має кредитні грошові зобов`язання які бралися на матеріальне забезпечення спільної доньки.

Зазначаючи, у тому числі, на те, що щомісячна сплата аліментів не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину вважає безпідставними, вимоги позову вважає обґрунтованими та просить позов задовольнити (а.с.96-99).

Представником відповідача було надано до суду 13.02.2020 р. письмові заперечення проти відповіді на відзив на позовну заяву надану стороною позивача, в яких також зазначає, що державою гарантовано мінімальний розмір аліментів на дитину, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину певного віку. З розрахунку виданого Енергодарським відділом ДВС південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) від 23.01.2020 р. №5141, за виконавчим листом по справі №2-44/2011 відносно утримання з відповідача на користь позивача аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_7 , 2001 року народження в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, вбачається, що стягнення аліментів із заробітної плати відповідача на користь позивача в період з 01.01.2017 р. по 11.04.2019 р. проводились, в середньому, в розмірі від 2000 до 6600 грн. на місяць, що значно перевищує мінімальний розмір аліментів гарантований державою враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину встановленого у цей період Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік».

Також зазначає, що на час вступу ОСОБА_7 до Енергодарського інституту державного та муніципального управління ім.Р.Г.Хеноха «Класичного приватного університету», доньці виповнилось лише 16 років та два класи навчання у школі вона не закінчила, а отже, витрати які понесла позивач у зв`язку з навчанням доньки, це є витрати на здобуття донькою повної загальної середньої освіти, які не є додатковими, а кошти, які були витрачені на навчання дитини, в повній мірі забезпечувалися аліментами, які сплачував відповідач, обґрунтовуючи такі посилання також і тим, що здобуття повної загальної середньої освіти є безкоштовним.

Посилання позивача на витрати пов`язані з проживанням вважає безпідставними у зв`язку з тим, що навчальний заклад в якому навчається спільна донька знаходиться в м.Енергодарі, згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру від 20.05.2017 р., зареєстроване місце проживання доньки також є місто Енергодар.

Крім того, вважає безпідставними посилання позивача на наявність у відповідача автомобіля та власного будинку в селі, оскільки автомобіля у власності відповідач не має, а будинок в селі, є єдиним житлом відповідача.

Вважаючи, що витрати про які зазначає позивачка, не є додатковими витратами які викликані особливими обставинами, а є витратами на утримання дитини (аліментами), просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.121-125).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.10.2019 р. провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.24).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.02.2020 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.167).

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилась надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі у присутності представника ОСОБА_12 , позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.29).

Представник позивача адвокат Темненко Валентина Олександрівна позовні вимоги підтримала повному обсязі, про що надала письмову заяву (а.с.154), а також надавши перелік та розрахунок вартості гонорара адвоката відповідно до договору №121 від 18.10.2020 р. про надання правової допомоги у цивільних справах укладений зх. ОСОБА_3 (а.с.155).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача: адвокат Цебер Олена Юріївна, не з`явились, представником відповідача надано до суду заяву про розгляд справи без участі за наявними у справі матеріалами, заперечуючи проти позовних вимог у повному обсязі, просить в їх задоволенні відмовити (а.с.156).

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши надані сторонами докази як кожний окремо так і в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Положеннями Сімейного кодексу України (далі СК України), визначаються декілька способів виконання батьками обов`язку щодо матеріального утримання дітей, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185).

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано (а.с.8, 9). Позивач та відповідач від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8зворот) на утримання якої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на підставі виконавчого листа виданого за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.04.2002 р. по справі №2-271 за 2002 р., щомісячно стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до 2011 року, коли у справі №2-44/2011 р. за позовом ОСОБА_2 (відповідача по даній справі) до ОСОБА_5 (позивача по даній справі), про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, Енергодарським міським судом Запорізької області 11.05.2011 р. було ухвалено рішення, яким розмір щомісячних аліментів було зменшено з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку платника аліментів та видано відповідний виконавчий лист, який перебував на виконанні у відділ державної виконавчої служби (а.с.10, 58, 128, 139). 25.01.2011 р. позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_6 » (а.с.9зворот).

Згідно Договору №12 від 01.09.2017 р. укладеного між ОСОБА_3 та Енергодарським інститутом державного та муніципального управління ім. Р.Г.Хеноха «Класичного приватного університету» (далі Договір №12) спільна донька сторін ОСОБА_1 з 01.09.2017 р. поступила на платне отримання освітніх послуг у даному навчальному закладі за спеціальністю «Менеджмент», базова вартість одного року навчання складає 6480 грн. на рік, у розрахунку місячної оплати - вартість навчання становить 648 грн. (п.5 Договору №12). Згідно п.8 Договору №12, навчальний рік триває 10 місяців.

Згідно додаткової угоди №01 до Договору №12 від 09.01.2019 р., розмір оплати за навчання у поточному навчальному році (2 семестри) у вказаному навчальному закладі збільшився та становить 7512 грн., всі інші умови Договору залишено без змін (а.с.13). Суд враховуючи зазначені вище положення Договору №12 та додаткової Угоди №01, робить висновок про те, що за 10 місяців навчального року 2018-2019, щомісячна оплата за навчання у закладі становила по 751 грн. 20 коп.

Зазначаючи, що за період навчання спільної дитини сторін в Енергодарському інституті державного та муніципального управління ім. Р.Г.Хеноха «Класичного приватного університету», до досягнення дитиною повноліття, позивачем було сплачено 13646 грн. 80 коп. 1/2 частину яких, що становить 6823 грн. 40 коп. яку сторона позивача і просить стягнути з відповідача.

Судом встановлено, що наданими стороною позивача квитанціями (а.с.14-17зворот), підтверджується понесення позивачем виплат по оплаті навчання спільної доньки сторін в Енергодарському інституті державного та муніципального управління ім. Р.Г.Хеноха «Класичного приватного університету» у зазначеному позивачем загальному розмірі в сумі 13646 грн. 80 коп.

Частиною 1 статті 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини 2 статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Верховний Суд України в постанові від 13.09.2017 р. у справі №749/106/17 (провадження №6-1489цс17), зазначив, що наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом також встановлено, що станом на дату вступу спільної доньки сторін до вказаного навчального закладу, дитині виповнилося повних 16 років 4 місяці, отже, вона була неповнолітньою та на її утримання, з відповідача на користь позивача стягувались аліменти в розмірі 1/6 частини доходу відповідача.

Згідно, свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти серія АР №51376729, донькою сторін ОСОБА_1 , повна загальна середня освіта була отримана 30.06.2019 р. в Енергодарському інституті державного та муніципального управління ім. Р.Г.Хеноха «Класичного приватного університету» (а.с.101-103, 106) (далі ЕІДМУ «КПУ»), тобто під час навчання в даному навчальному закладі, понесення витрат на навчання у якому, в розмірі 50% загальної вартості, заявляється стороною позивача до стягнення з відповідача.

Вирішуючи питання щодо можливості стягнення з відповідача витрат понесених на навчання неповнолітньої доньки сторін, суд вважає необхідним зазначити і на таке.

Сімейний кодекс України, виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а отже, відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Як встановлено, позивач по справі, в період з часу вступу доньки на навчання та до досягнення нею повноліття, працювала та отримувала заробітну плату, а отже виходячи з положень ст.141 СК України, позивач також повинна була надавати своїй неповноті ній доньці матеріальну допомогу.

Стороною позивача не надано документів з яких можливо встановити розмір заробітної плати позивача отриманий нею у період зі вступу доньки на навчання 01.09.2017 р. до грудня 2018 року, проте з наданих стороною позивача Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 03.12.2019 р. у період з 1 по 3 квартал 2019 р. (а.с.107) (далі Відомості про дохід), з`ясовано, що отриманий у 1 кварталі 2019 р. позивачем дохід, тобто на час коли донька сторін була неповнолітньою, дорівнював 29097 грн. 67 коп., тобто середньомісячний дохід із заробітної плати позивача за січень-березень 2019 р. становив приблизно 9699 грн. Середньомісячний дохід позивача з квітня по червень 2019 р., тобто у другому кварталі 2019 р., приблизно становив 12447 грн. (а.с.107).

З інформаційного повідомлення Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби (а.с.139) встановлено, що у грошовому розмірі аліменти, які сплачував відповідач на користь позивача на утримання спільної доньки у 1/6 часті свого доходу, у період з дати вступу дитини на навчання до ЕІДМУ «КПУ» - з 01.09.2017 р. та до досягнення дитиною повноліття становив наступні розміри: з вересня 2017 року по грудень 2017 року включно (чотири місяці) позивачем було отримано аліментів у загальному розмірі 9825 грн. 85 коп., з січня 2018 року по грудень 2018 року включно (дванадцять місяців) позивачем було отримано аліментів у загальному розмірі 34144 грн. 25 коп., з січня 2019 року по квітень 2019 року включно (чотири місяці) позивачем було отримано аліментів в загальному розмірі 15049 грн. 83 коп., загальний розмір отриманих позивачем аліментів у період з вересня 2017 року по квітень 2019 року становить 59019 грн. 93 коп., тобто, в середньому, позивач щомісячно отримувала аліментів в розмірі 2950 грн.

Слід зазначити, що згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становив: з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.; згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», у 2018 році, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становив: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становив з 1 січня 2019 року по 1 липня 2019 року - становив 2027 гривень.

Як зазначалось судом вище, загальний рік навчання становить 10 місяців (п.8 Договору №12), вартість навчання за навчальний 2017-2018 рік, тобто за 10 місяців, склала 6480 грн., що становить 648 грн. за навчальний місяць, вартість навчання за 2018-2019 навчальний рік - становила 7512 грн. за десять місяців, тобто 751 грн. 20 коп. за навчальний місяць.

Проте, з розміру зазначеної оплати проведеної позивачем за навчання, яку просить позивач до стягнення та розміру стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів, вбачається, що розмір оплати за навчання, як місячного так і за весь період навчання, охоплюється як щомісячними так і річними сумами отриманих позивачем від відповідача аліментів, які при цьому, перевищують і прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлений законодавством.

Слід також зауважити, що статтею 185 СК України, прямо не передбачено віднесення витрат пов`язаних з навчанням неповнолітньої дитини до додаткових, а віднесено до додаткових, витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Верховний Суд, у постанові від 16.10.2019 р. у справі №219/1766/18 (провадження №61-12362св19), зазначив, що до особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Однак, стороною позивача не наведено зазначених особливих обставин, як то і не доведено, що навчання неповнолітньої дитини було пов`язано саме з розвитком її здібностей та не надано доказів існування особливих обставин, які передбачають можливість стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат понесених у зв`язку з ними.

Підсумовуючи зазначене судом вище, встановлені обставини, а також міру за якою кожен з батьків зобов`язаний брати участь у витратах на утримання неповнолітньої дитини, матеріальне та сімейне становище сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать також і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України)

Проте, враховуючи, що суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні позовної вимоги, положення ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. та витрат пов`язаних з правничою допомогою понесених позивачем в сумі 2000 грн. - розподілу не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-83, 89, 95, 128, 133, 141, 247, 259, 263-265, 271, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат: Темненко Валентина Олександрівна до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат: Цебер Олена Юріївна, про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину відмовити у повному обсязі.

Рішення в повному обсязі складено 27.03.2020 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Бульба