Провадження №2/523/525/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"27" березня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 24 липня 2019р. звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти (аванс) в розмірі 900 тис. дол. США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 березня 2018р. між позивачем та відповідачем був укладений договір за умовами якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 900 тис. дол. США, як передплату за належне їй нерухоме майно, яке вона зобов`язалась передати у власність, шляхом оформлення права власності в розмірі Ѕ частки від належного їй нерухомого майна. Втім, як зазначає позивач, ОСОБА_2 ухиляється від виконання договору та отримані грошові кошти не повертає, що стало підставою для звернення до суду. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суді Шепітко І.Г. від 30 липня 2019р. провадження у справі було відкрито та призначений розгляд справи за участю сторін до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті.

В зв`язку з відстороненням судді Шепітко І.Г. від здійснення правосуддя, протоколом автоматичного розподілу судових справ, справа була розподілена судді Малиновському О.М., яким ухвалою від 24 лютого 2020р. було прийнято до свого провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду підготовче судове засідання закрито з призначенням справи до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився. Від його представника до суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи за їх відсутності.

ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялись повідомлення за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, зазначеною у заявах ОСОБА_2 про відкладання розгляду справи. Згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК). Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Крім того, суд зауважує, що з урахуванням численного надіслання відповідачем заяв про відкладання розгляду справи, відповідач є обізнаною про розгляд справи за пред`явленими вимогами до неї. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За письмовою згодою представника позивача справу розглянуто в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 березня 2018р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір за умовами якого ОСОБА_2 отримавши від ОСОБА_1 грошові кошти в якості авансу у розмірі 900 тис. дол. США, як 50% вартості нерухомого майна, яке належало їй на праві власності, та зобов`язалась оформити Ѕ частку права власності на ОСОБА_1 на наступне нерухоме майно: 18/1000 частин нежитлової будівлі, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; 19/1000 частини нежилої будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; 32/1000 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; 7/25 частин нежитлових приміщень № 3 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; 7/25 частини нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; 8/100 частин нежилих приміщень та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 частини нежилих приміщень та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 . Оформлення права власності ОСОБА_2 зобов`язалась здійснити на протязі 15 днів з дня зняття всіх арештів з вказаного вище майна, її вільного пересуванні по території України і перетинання границі з Україною, а також після повідомлення на її електронну адресу про скасування зазначених обмежень. Такий договір був укладений між сторонами в простій письмовій формі.

Бідь-які договори в частині оформлення права власності згаданого вище майна, матеріали справи не містять, та такі не надані з боку ані позивача, ані відповідача. Також матеріали справи не містять доказів про повернення ОСОБА_1 отриманих за договором від 25 березня 2018р. ОСОБА_2 грошових коштів

Згідно зі статтею 570 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено не було, а вони лише домовилися укласти таки договори у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, яка підлягає поверненню.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12.

Таким чином, внесення завдатку, як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, який за своєю формою та змістом відповідно до вимог закону між сторонами укладений не був. В даному випадку сторони договору домовилися на укладання дійсного зобов`язання про передачу нерухомого майна в майбутньому. Отже, сплачена ОСОБА_1 сума грошових коштів в розмірі 900 тис. дол. США є авансом, яка підлягає обов`язковому поверненню позивачу, згідно вимог ст.570 ЦК України (правова позиція викладена у постанові ВСУ № 6-176цс12).

При цьому суд наголошує, що підстава відмови від укладання договорів, або відмова у передачі в будь-якій інший спосіб нерухомого майна від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 правового значення для вирішення виниклого спору не має, так як сплачена грошова сума у вигляді авансу повертається в будь-якому випадку її платнику. З цих же підстав суд відхиляє вказівку у договорі на те, що у випадку неповернення майна ОСОБА_2 , отримані нею від ОСОБА_1 грошові кошти не повертаються.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення суми авансу є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 9605,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,141,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області ІНФОРМАЦІЯ_1 іпн. НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 суму авансу в розмірі 900 000 (дев`ятсот тисяч) доларів США. Стягнення проводити за офіційним курсом гривні по відношенню до долара США за встановленим Національним Банком України на день здійснення платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області ІНФОРМАЦІЯ_1 іпн. НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ) на користь держави судовий збір в розмірі 9605,00грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 27 березня 2020р.

Суддя