Провадження № 2/205/599/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у праві власності на квартиру шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа третя особа Департамент адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради про усунення перешкод у праві власності на квартиру шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виклик та допит свідків відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року розгляд справи було відкладено та визначено дату розгляду 26 лютого 2020 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року розгляд справи було відкладено та визначено дату розгляду 16 березня 2020 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2020 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві власності на квартиру шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, закрито.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 лютого 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лобуренко І.Ю., вона є власником квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано у встановленому порядку у КП «ДМБТІ». З грудня 2015 року неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спірній квартирі не проживає, його речей в ній немає, комунальні послуги ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не сплачує та поточний ремонт не здійснює, фактично дитина проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . Перешкод у проживанні йому ніхто не чинить. Позивач у своїх позовних вимогах просила суд визнати неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідачеві ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено.

Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду подано не було.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20 лютого 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лобуренко І.Ю. і зареєстрованого в реєстрі за № 212, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7). Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано в КП «ДМБТІ» 19 жовтня 2001 року (а.с. 8).

Згідно з довідкою № 12058 про склад сім`ї від 25 листопада 2019 року, виданої Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровано ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Відповідно до довідки, виданої головою «ЖБК № 429» Сліпченко В.А., ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_1 не проживають з грудня 2015 року (а.с. 13).

Згідно з довідкою від 17 січня 2020 року, виданої відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 у м. Дніпрі та Дніпропетровській області зареєстрованим не значиться з 13 грудня 2019 року.

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною та достатньою підставою дня зняття цієї особи з реєстрації.

Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) квартири АДРЕСА_1 , не проживає у ньому з грудня 2015 року, його речей у квартирі, належній позивачеві, немає, суд доходить висновку, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп., який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 29, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-5 ст. 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ), судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: