Справа № 729/189/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючої судді Булиги Н.О. з участю секретаря Романченко С. С.

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Бобровиці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 він також помер. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої ввійшли земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , яку прийняв його син, ОСОБА_4 , батько позивачки. Проте він отримав лише свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що розташовані на території Марковецької сільської ради Бобровицького району. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Позивачка, як спадкоємець за законом після смерті батька, у визначений законом строк прийняла спадщину. Інших спадкоємців немає. 28.12.2010 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру та 19.02.2020 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що належали ОСОБА_4 . Проте, оформити право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , у нотаріуса не може через відсутність правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на будинок. Тому позивачка вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач - Бобровицька міська об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради позовні вимоги визнає.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав.

В судовому засідання встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які померли ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідно, що засвідчено копіями свідоцтв про смерть, були батьками ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також підтверджено відповідними свідоцтвами (а.с.5,6).

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.19). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.19).

Згідно довідки від 03.08.1994 року № 598 виданої Марковецькою сільською радою Бобровицького району, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Після її смерті спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину фактично прийняв син спадкодавця ОСОБА_4 , що виразилося в організації похорон, управлінні спадковим майном, сплаті всіх платежів, обробітку земельної ділянки (а.с.7).

З інформації, що міститься у довідці від 18.12.2019 року № 677 виданій Марковецьким старостинським округом Бобровицької міської ради Бобровицького району видно, що станом на 15.04.1991 року житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , належав до селянського двору. Зареєстровані в ньому були ОСОБА_2 - голова двору, її чоловік ОСОБА_8 (а.с.24).

Довідкою № 878 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 28.12.2019 року підтверджується, що право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.23).

Згідно постанови державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори № 311/02-31 від 19.02.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки за життя спадкодавець не провів реєстрацію права власності на будинок (а.с.39).

Як вбачається із копій державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ № 034747 та серії ЯЗ № 034748 ОСОБА_4 належали земельні ділянки площею 0, 0559 га та 0,2500 га, що розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.02.2020 року та 28.12.2010 року, спадкоємцем майна, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , а саме: земельних ділянок площею 0, 0559 га та 0,2500 га, що розташовані в АДРЕСА_1 та квартири в АДРЕСА_2 , є його дочка ОСОБА_1 (а.с.11,12,14,15, 20,21).

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту.

Відповідно до приписів статтей 1216,1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем не отримувався, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити право позивачки на спадщину неможливо, а набуття позивачкою права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Керуючись статтями 4,12,13,76-81,89,95, 200, 258,259, 263-265 ЦПК України, статтями 1216, 1218, 1219, 1222, 1223,1261 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач - Бобровицька міська обєднана територіальної громада в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області, 17400, вул. Лупицька,4 м.Бобровиця Чернігівська область, .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Бобровицького районного суду Н.О.Булига