Справа № 495/8236/19
№ провадження 2/495/820/2020
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
31 березня 2020 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.,
Справа № 495/8236/19,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про скасування Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №580/А-2012 від 15.08.2012 року «Про надання дозволу громадянам України, згідно списку, що додаються на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), для ведення особистого селянського господарства»,
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Білгород-Дністровського районної державної адміністрації, про скасування Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №580/А-2012 від 15.08.2012 року «Про надання дозволу громадянам України, згідно списку, що додаються на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), для ведення особистого селянського господарства», просить суд: визнати незаконним та скасувати Розпорядження Білгород-Дністровської Білгород - Дністровської районної державної адміністрації №580/А-2012 від 15.08.2012 року.
Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що посадовими особами Білгород-Дністровської районної державної адміністрації при винесенні розпорядження №580/А-2012 від 15.08.2012 року з перевищенням службових повноважень було вчинено дії щодо: протизаконної зміни цільового призначення земельної ділянки /масив 29 на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області/ із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /земель колективної власності/ на землі для ведення селянського господарства; надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянам у кількості 478 осіб, хоча членами КСП ім. Котовського /с.Крутоярівка/, якому належала зазначена ділянка були більше ніж тисяча осіб, в т. ч. надання такого дозволу особам, які взагалі не були членами /спадкоємцями членів/ КСП ім. Котовського.
Рішенням Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 10.06.2019 року було розглянуто колективне звернення мешканців села Крутоярівка щодо зазначеного питання та встановлено, що земельна ділянка, згідно наявних документів належить до земель колективної власності, у зв`язку із чим право на не розпайовану частину земельної ділянки /паю/ мають члени КСП ім. Котовського, а не особи, які визначені зазначеним розпорядженням Білгород-Дністровської РДА.

З акту на право колективної власності на землю серії ОД-05-11 , що виданий колективному сільськогосподарському підприємству імені Котовського на землю, площею 3037,7 га для сільськогосподарського виробництва вбачається, що земельна ділянка масив 29-а , відносно якої надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення певним особам ділянок для ведення особистого селянського господарства згідно Розпорядження №580/А-2012 від 15.08.2012 року входить до складу земель колективної власності колишнього КСП ім. Котовського і право на зазначені землі мають саме члени КСП, а не обмежене коло осіб визначене згаданим Розпорядженням.

Таким чином, спірним розпорядженням РДА було порушено норми: п.15 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України, якою заборонено зміну цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; норми ст. 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних ділянок /паїв/, що передбачають надання лише в оренду відповідних земельних ділянок, а не передання у власність.

На підставі вищевказаного позивачі і звернулись до суду з даним позовом.

13 вересня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження на вона призначена до підготовчого судового розгляду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.11.2019 року, залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського районної державної адміністрації про скасування Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №580/А-2012 від 15.08.2012 року «Про надання дозволу громадянам України, згідно списку, що додаються на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), для ведення особистого селянського господарства», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Старокозацьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Соборна, 34.

17 січня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Після оголошеної в судовому засіданні перерви надав заяву про можливість закінчення судового розгляду за його відсутність.

Відповідач Білгород - Дністровська РДА Одеської області в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщався належним чином, причина неявки суду невідома.

Зі згоди представника позивача, про що також свідчить і його заява, суд ухвалою на місці 05 березня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України.

Представник третьої особи в судовому засіданні к позовними вимогами позивачів погодився, просив суд їх задовольнити.

Після оголошеної в судовому засіданні перерви надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутність, повідомити про винесене судом рішення.

Суд закінчує розгляд справи за відсутність учасників справи, відповідно до наданих заяв та промову у судових дебатах, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.12.1995 року відповідно до рішення Крутоярівської сільської ради народних депутатів від 12.06.1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Котовського було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ОД -05-11, згідно якого вказаному власнику землі передано у колективну власність 3037,7 га в межах згідно з планом, на території Крутоярівської сільської ради для сільськогосподарського виробництва. /л.с.64-70/

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно на підставі затвердженого рішенням правління КСП ім. Котовського протоколу № 6 від 13.05.1995 року позивачі входили до Списку громадян-членів КСП ім. Котовського. /л.с.12-37/.

22.05.1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були видані Сертифікати на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 021013 , серії ОД № 022112 . /л.с.8-11/.

У відповідності до Сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 021013 , ОСОБА_1 на підставі рішення Білгород-Дністровської РДА від 15.05.1996 року № 245/96 належить право на земельну частку/пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Котовського, розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі /на місцевості/.

У відповідності до Сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 022112 , ОСОБА_2 на підставі рішення Білгород-Дністровської РДА від 15.05.1996 року № 245/96 належить право на земельну частку/пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Котовського, розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі /на місцевості/.

15.08.2012 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією було видано Розпорядження № 580/А-2012 «Про надання дозволу громадянам України, згідно списку, що додаються на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), для ведення особистого селянського господарства», згідно п.1 якого: надано дозвіл громадянам України, згідно списку, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтованою площею 224,9946 га /кожному по 0,4707 га/, із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі, які розташовані на території Крутоярівської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства.

Серед числа осіб, що входили до вказаного списку у переліку, зокрема наявний позивач ОСОБА_1 /л.с.43-60/.

Позивачі вказують, що мешканці с. Крутоярівка звернулись з письмовим зверненням до голови Старокозацької сільської ради з вимогою проінформувати громадськість та пояснити ситуацію довкола розпаювання масиву № 29а Крутоярівської сільської ради. /л.с.40,41/.

10.06.2019 року Старокозацькою сільською радою винесено рішення «Про колективні звернення мешканців с. Крутоярівка від 15.04., 18.04., 19.04., 22.04., 03.05.2019 року», з якого вирішено клопотати перед Одеською Державною адміністрацією про відміну розпоряджень Білгород-Дністровської районної адміністрації, в.т.ч. № 580/А-2012 від 15.08.2012 року /л.с.38-39/.

Згідно листа з Одеської обласної державної адміністрації, з посиланням на п.21 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масиві земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошуванню в Україні» вказано, що землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені /крім земельних ділянок, які на день набрання чинності цим Законом перебували у приватній власності/, вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані.

Зазначений закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які відповідно до зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Щодо скасування розпорядження зазначено, що оскарженим розпорядженням голови Білгород-Дністровської РДА надано лише дозволи на розроблення проекту землеустрою без їх затвердження та прийняття рішення про передачу відповідних земельних ділянок.

Зазначено, що надання дозволу не є передачею земельної ділянки у власність чи користування.

Тому, у даний час не вбачається підстав для реалізації головою обласної державної адміністрації свого права скасувати розпорядження голови районної державної адміністрації. /л.с.61-63/.

Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про витребування доказів від 17.10.2019 року, згідно якої витребувано зі Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Горького, 41, належним чином завірені копії схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (пай) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського (розробник Одеський інститут землеустрою, рік виготовлення - 2000 рік) та інші документи на підставі яких, здійснювалося розпаювання масиву площею 224,9946 га, що належав колишньому КСП ім. Котовського про наявність яких зазначено рішенням Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 10.06.2019 року №560-У. Зобов`язано Старокозацьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Горького, 41, надати на адресу суду належним чином звірені копії схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (пай) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського (розробник Одеський інститут землеустрою, рік виготовлення - 2000 рік) та інші документи на підставі яких, здійснювалося розпаювання масиву площею 224,9946 га, що належав колишньому КСП ім. Котовського про наявність яких зазначено рішенням Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 10.06.2019 року №560-У. /л.с.103-105/.

На виконання ухвали суду про витребування доказів, до суду надійшли копія схеми поділу земель колективної власності на земельні частки /паї/ колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського Білгород-Дністровського району Одеської області, складена у відповідності з «Методичними рекомендаціями щодо порядку передачі земельної частки /паю/ в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій», затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах.

З експлікації земель колективної власності згідно Додатку 2 до схеми поділу земель колективної власності на земельні частки /паї/ колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського, вбачається, загальна площа земель - 3006,2 га, у т.ч. підлягають поділу 2496,2 га, не підлягають поділу і повинні використовувати сумісно 316,4 га, не підлягають паюванню - 193,6 га. /л.с.146/.

Згідно довідки № 169 від 03.12.1999 року Правління колгоспу ім. Котовського повідомлено, що КСП ім. Котовського, 21.07.1996 року видані 1028 сертифікатів на земельну частку /пай/ членам КСП ім. Котовського. /л.с.156/.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до оголошень Старокозацької сільської ради на офіційній веб-сторінці, земельне питання розпаювання багаторічних насаджень, орієнтованою площею 224,9946 га, що залишився у спільній сумісній /колективній/ власності та не був розпайований вирішується загальними зборами колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського у порядку денному, проведення якого відкладено з 24.08.2019 року на невизначений час, для уточнення юридичної позиції юридичного департаменту Облдержадміністрації. /л.с.113/.

Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95 було проведено паювання сільськогосподарських угідь, розміщених на території с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області та передані КСП ім. Котовського.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Згідно з п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до постанови Пленум Верховного Суду України від 16.04.2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай).

У відповідності до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» , основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК (2768-14).

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

У відповідності до ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Разом з тим, з матеріалів справи можливо достовірно встановити, що позивачам як членам КСП ім. Котовського були видані Сертифікати на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 021013 та серії ОД № 022112. /л.с.8-11/.

Яким чином їх права порушуються виданим Розпорядженням Білгород-Дністровської РДА № 580/А-2012 від 15.08.2012 року, суду позивачами жодним чином не доведено.

Як вже зазначалось вище за текстом рішення, у КСП ім. Котовського згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ОД -05-11, перебувало у колективній власності земельна ділянка, загальною площею 3037,7 га в межах згідно з планом, на території Крутоярівської сільської ради для сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідки № 169 від 03.12.1999 року Правління колгоспу ім. Котовського повідомлено, що КСП ім. Котовського, 21.07.1996 року видані 1028 сертифікатів на земельну частку /пай/ членам КСП ім. Котовського.

Згідно п.21 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масиві земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошуванню в Україні», землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені /крім земельних ділянок, які на день набрання чинності цим Законом перебували у приватній власності/, вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані.

Зазначений закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які відповідно до зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

У оскаржуваному розпорядженні Білгород-Дністровської РДА від 15.08.2012 року № 580/А-2012 йдеться про надання дозволу громадянам України, згідно списку, на розробку землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що перебувають в запасі.

Вказане жодним чином не порушує прав позивачів.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно ст. 3 Земельного кодексу, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, відносяться до повноважень місцевих державних адміністрацій.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачений ст. 123 ЗК України.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) (ч.1 вищевказаної статті).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (ч. 2).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 3).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 4).

Відповідно до ч. 13 ст. 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

З аналізу вищевикладених приписів Закону вбачається, що затвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передує надання дозволу на розробку такого проекту, після цього погодження матеріалів в порядку, встановленому статтею 186-1 цього ЗК України.

Таким чином, суд погоджується з висновком Облдержадміністрації, викладеним у листі-відповіді № КО-22574-взп-02-1322 від 01.08.2019 року про те, що надання дозволу не є передачею земельної ділянки у власність чи користування. Вказаному передує ряд дій, а отже передчасно говорити про можливість порушення прав даним розпорядженням.

Більш того, до списку осіб, яким надано відповідний дозвіл на розроблення проекту землеустрою входить позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 3 статті 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, враховуючи те, що відповідно до державного акту на право колективної власності на землю, у КСП ім. Котовського перебували у власності землі сільськогосподарського призначення, вказаним спростовується ствердження позивачів про зміну цільового призначення земельних ділянок при наданні громадянам дозволу на складання проектів землеустрою.

Крім того, відповідно до ст. 50 ЗУ «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Оскаржуваним розпорядженням Білгород-Дністровської РДА № 580/А-2012 від 15.08.2012 року надано дозвіл громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Тому, порушення законодавства щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 224,9946 га з товарного сільськогосподарського виробництва на особисте селянське господарство, судом не встановлено.

Акцентуючи увагу суду на ст. 13 ЗУ ««Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», у якій закріплено, що нерозподілені земельні ділянки, не витребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі дещо невірно трактовано позивачами, адже у повному контексті даної норми права зазначено про право, а не обов`язок передавання в оренду для використання за цільовим призначенням, де зазначено, що такі дії мають відбутись до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Більш того, у ст.14-1 Закону зазначено, що організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

З метою інформування осіб, зазначених у частині першій цієї статті, про проведення розподілу земель, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада розміщує у загальнодоступних місцях відповідних населених пунктів, публікує у друкованих засобах масової інформації районної державної адміністрації або районної ради та оприлюднює на власному офіційному веб-сайті (за наявності) оголошення про проведення зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, земельне питання про розподіл земель, орієнтованою площею 224,9946 га, що залишився в спільній сумісній /колективній/ власності та не був розпайований продовжує вирішуватися на загальних зборах колишніх членів КСП ім. Котовського.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України є, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Поряд з цим, статтею 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Проте, з наданих позивачами доказів, в обґрунтування позовних вимог, не доведено порушення їх прав чи інтересів, як членів КСП ім. Котовського, оскільки вони мають Сертифікати на право на земельну частку пай, та не позбавлені відповідного права виділити свою частку /пай/ у встановленому законодавством порядку, а також судом не вбачається незаконності чи невідповідності Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №580/А-2012 від 15.08.2012 року «Про надання дозволу громадянам України, згідно списку, що додаються на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), для ведення особистого селянського господарства» вимогам Конституції України чи інших актів законодавства.

Суд не погоджується з посилання представників позивачів у їх додаткових письмових поясненнях від 02.03.2020 року на той факт, що підставою для винесення оскаржуваного розпорядження була заява приватного адвоката Гамар В.І., який начебто представляє інтереси 478 осіб на підставі довіреностей, однак більшість мешканців села навіть не знають про існування вказаних довіреностей, та того факту, що однією із списку осіб значиться особа ОСОБА_3 , яка не могла видавати довіреність на ім`я адвоката, оскільки померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачами не надано жодного доказу на підтвердження своїх стверджень.

Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, надавши правову оцінку представленим доказам у сукупності з фактичними обставинами справи, проаналізувавши характер спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про скасування Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №580/А-2012 від 15.08.2012 року «Про надання дозволу громадянам України, згідно списку, що додаються на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), для ведення особистого селянського господарства» є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. ст. 17, 22, 116, 123, 152 ЗК України, ст. ст. 15, 16, 21 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 12, 81, 83, 141, 209, 247, 258, 259, 263, 264, 280-281, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про скасування Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №580/А-2012 від 15.08.2012 року «Про надання дозволу громадянам України, згідно списку, що додаються на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), для ведення особистого селянського господарства» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, , адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Старокозацька сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Соборна, 34.

Повний текст рішення складений 07 квітня 2020 року.

Суддя: