Справа № 450/162/20 Провадження № 2-о/450/32/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис строком на 6 місяців про заборону ОСОБА_4 перебувати в місці проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 200 м. до місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; переслідувати її, дитину та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Також просить суд повідомити Пустомитівський ВП ГУНП у Львівські області про взяття ОСОБА_4 на профілактичний облік та до виконавчого комітету Пустомитівської міської ради.

Свої вимоги мотивує тим, що з 04.05.2017 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 . Більше року сімейне життя постійно погіршувалося. Починаючи з вересня 2019 року, шлюбні відносини фактично припинено, чоловік разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 більше не проживає. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка ОСОБА_4 почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати ОСОБА_3 та її рідним фізичною розправою, а також відібранням дитини. Відвідини ОСОБА_4 сина ІНФОРМАЦІЯ_2 закінчились спричиненням заявниці, дитині та її батькові тілесних ушкоджень. У подальшому ОСОБА_3 звернулася до Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівськії області, про що свідчить витяг з ЄРДР № 0001756 від 21.11.2019 року. У ході досудового розслідування 22.11.2019 року слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівськії області було призначено судово-медичну експертизу. ОСОБА_3 з дитиною опинилися у ситуації, коли батьки заявниці повністю утримують їх, забезпечуючи усім необхідним, оскільки ОСОБА_4 не надає жодної матеріальної допомоги. Батько дитини ОСОБА_4 до листопада 2019 року отримував щомісячну допомогу при народженні дитини, використовуючи її не за призначенням. Таким чином, ОСОБА_3 постійно зазнає економічного тиску з боку ОСОБА_4

14.01.2020 року провадження у справі відкрито.

31.01.2020 року на адресу суду від заінтересованої особи ОСОБА_4 надійшов відзив-заперечення на заяву ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, від 18.12.2019 року, в якому просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 , у видачі обмежувального припису, як не обґрунтованої, та не підтвердженої належними доказами.

ОСОБА_3 на розгляд справи в суді не з`явилась. Її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у заяві та просить таку задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, представник ОСОБА_2 щодо заяви про видачу обмежувального припису заперечив з підстав вказаних у відзиві-заперечені.

Заслухавши думки представників заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 04.05.2017 року ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 виданого 04.05.2017 року Виконавчим комітетом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району у Львівській області.

З копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 виданого 21.02.2019 року Виконавчим комітетом Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району у Львівській області, вбачається що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_5 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4632-.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001756 зареєстрованого 21.11.2019 року, вбачається, що 20.11.2019 року ОСОБА_3 звернулася до Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області, просила прийняти міри до свого чоловіка який 20.11.2019 року в АДРЕСА_1 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Згідно копії консультативного висновку спеціаліста № 16096 від 20.11.2019 року, вбачається, що ОСОБА_3 отримала забій м`яких тканин потиличної ділянки і обличчя.

Згідно копії консультативного висновку спеціаліста № 16098 від 20.11.2019 року, вбачається, що ОСОБА_6 , батько ОСОБА_3 , отримав злом кісток носа.

Згідно копії виписного епікризу з медичної картки № 15271 від 2.11.2019 року, вбачається, що ОСОБА_5 отримав забій носа, забійні садна, забійна гематома правої щоки.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003932 зареєстрованого 21.11.2019 року, вбачається, що 20.11.2019 ОСОБА_4 звернувся до Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області, в якому повідомляє про те, що невідома особа, перебуваючи у Львівській області, Пустомитівському районі, с. Сороки-Львівські, нанесла тілесні ушкодження заявнику.

Судом встановлено, що при проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 виявлені: плями на шкірі обличчя, спини, в ділянці 2-го пальця лівої кисті - сліди загоєних саден, рубець, на червоній каймі нижньої губи - слід загоєної рани. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів та тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 20.11.2019 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості. Судово-медичних даних, про утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 внаслідок дії власної руки або при падінні з висоти власного зросту, немає. У ОСОБА_4 після заподіяння йому тілесних ушкоджень, залишилася здатність до активних дій (бігати, ходити, повзати), що вбачається з копії висновка експерта № 1267 від 28.11.2019 року.

З копії акту фактичного проживання від 22.01.2020 року, вбачається, що ОСОБА_4 фактично проживає в АДРЕСА_2 .

Відповідно до характеристики з місця праці ОСОБА_4 , вбачається, що такий розпочав трудову діяльність в 2017 році в локомотивному депо Львів-Захід машиністом електровоза після переводу з локомотивного депо Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці. За період роботи в локомотивному депо Львів-Захід показав себе з позитивної сторони. До роботи відноситься сумлінно, постійно працює на підвищення своїх технічних знань, дисциплінований. За період роботи в депо покарань, стягнень та порушень трудової дисципліни останній не мав. Користується повагою в трудовому колективі депо. Охоче ділиться з товаришами по роботі набутим виробничим досвідом. Вимогливий до себе і товаришів по роботі. Являється наставником молоді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017р. №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства

Відповідно до п.2 ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, тобто до особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, заборона кривднику наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалою особою, заборона кривднику вести телефонні переговори з постраждало особою.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_4 вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_3 та її дитини, є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту з метою превентивного уникнення можливості настання тяжких наслідків до кривдника необхідно застосувати частковий обмежувальний припис.

За статтею 3 Європейської Конвенції, Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати.

У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини (Ориг V. Тигкеу, по. 33401/02, 09.06.2009) суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті ОСОБА_3 розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту її прав.

Суд погоджується із доводами адвоката Козія А. В., в інтересах ОСОБА_3 , що саме наведені ним у заяві заходи будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника, однак на думку суду достатніми будуть щодо дії їх у часі протягом трьох місяців, у зв`язку з чим заява підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 12, 19, 20, 81, 82, 141, 258, 259, 264, 265, 350-1-350-6, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису - задоволити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_4 на строк 3 (три) місяці, заборонивши йому:

перебувати в місці проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ;

наближатися на 200 м. до місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ;

переслідувати ОСОБА_3 , дитину та ОСОБА_5 в будь-який спосіб спілкуватися з ними; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису повідомити Пустомитівський ВП ГУНП в Львівській області для взяття кривдника ОСОБА_4 на профілактичний облік.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Заявник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , , зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу оголошення судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2020 року.

СуддяІ. І. Мельничук