Справа № 126/2563/18
Провадження № 22-ц/801/952/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол В. І.
Доповідач :Якименко М. М.
УХВАЛА

02 квітня 2020 рокуСправа № 126/2563/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Якименко М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Бершадської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 31 січня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бершадської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи з апеляційною скаргою з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У зв`язку з невідповідністю скарги нормам ЦПК України апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження суду апеляційної інстанції, зв`язку з наступним.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду у справі постановлено 31.01.2020. Апеляційну скаргу скаржником подано 12.03.2020.

У своїй апеляційній скарзі скаржник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та вказує на те, що отримав копію рішення 12.02.2020.

Однак в матеріалах справи містяться розписки згідно яких відповідач -директор школи Гончарук Т.Д. та представник відповідача Костюк Г.М. отримали копію рішення суду 03.02.2020 (Т.2 а.с. 116-117). Тобто з зазначеного часу відповідач не був позбавлений можливості оскаржити рішення суду у встановлений строк.

Останній день визначеного ст. 354 ЦПК України строку припадав на 04.03.2020, а подав скаржник апеляційну скаргу лише 12.03.2020, при цьому не зазначив причин не можливості звернення до суду з часу отримання копії рішення.

Скаржником не наведено жодної обставини про причини пропуску процесуального строку для подання апеляційної скарги.

Тому клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України зазначено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із матеріалів скарги слідує, що скаржник оскаржує позовні вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, які є об`єктом справляння судового збору з огляду на таке.

Виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України) не є різновидом оплати праці та елементом структури заробітної плати.

Стягнення заробітної плати, не є тотожнім стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

В постанові від 25.04.2018 у справі № 243/9232/17 Верховний суд також зазначив, що за подання позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачі від сплати судового збору не звільняються, оскільки це є компенсація за порушені права, а не заробітна плата.

Тобто, у справі з позовних вимог стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди скаржник від сплати судового збору не звільнений.

П. 1 п. 1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У даному випадку за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (за ставкою судового збору за 2018 рік) до сплати підлягав судовий збір у розмірі 704,80 грн..

За вимогу про стягнення моральної шкоди (за ставкою судового збору за 2019 рік) до сплати підлягав судовий збір в розмірі 768,40 грн..

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, скаржник повинен був за подання апеляційної скарги сплатити 2209,80 грн. (1473,20 грн. х 150 %). Натомість сплатив лише 1057,20 гривень (Т.2 а.с 180).

Відтак, йому необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1152,59 гривень та надати суду апеляційної інстанції оригінал квитанції, що підтверджує його сплату.

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга на рішення суду не відповідає вимогам цивільного процесуального закону, суд вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення недоліків поданої ним апеляційної скарги шляхом надання доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та надання доказів про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа.

Керуючись ст.185, 354, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бершадської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 31 січня 2020 залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом надання доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, надання доказів про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа у строк протягом десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

В разі невиконання вимог суду скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику або відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя М.М. Якименко