Справа № 595/2073/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: Головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ліщанці, Бучацького району, Тернопільської області померла ОСОБА_7 .

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви позов визнає, просить суд розглядати справу у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду справи в суді.

Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ліщанці, Бучацького району, Тернопільської області померла ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Ліщанецькою сільською радою Бучацького району Тернопільській області.

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 136/02-17 від 14.02.2020 року, виданою Ліщанецькою сільською радою.

Після смерті ОСОБА_7 спадщина відкрилася за заповітом, який був складений нею 26 березня 2018 року і посвідчений секретарем Ліщанецької сільської ради.

Згідно вказаного заповіту спадкодавець, все своє майно, заповіла позивачці ОСОБА_2 .

Позивачка є спадкоємцем за заповітом, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця фактично спадщину прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 214/02-17 від 07.03.2019 року, виданою Ліщанецькою сільською радою.

Відповідно до відповіді, виданої приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу, вбачається, що правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав ОСОБА_7 до нотконтори не було подано, в зв`язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на ім`я ОСОБА_2 є неможливим.

Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. З 1966 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнає, на спадкове майно не претендує, що підтверджується відзивом поданим до суду. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду справи в суді.

Інших осіб, які б мали право на обов`язкову частку згідно ст. 1241 ЦК України судом не встановлено.

Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,263-265 ЦПК України, ст.ст.1220-1223, 1233-1236 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо або через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня

його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну

частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Р. О. Содомора