справа №619/4022/15-ц
провадження №2/619/520/20
Ухвала

31 березня 2020 року

Дергачівський районний суд Харківської області

суддя Нечипоренко І.М.

найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дергачівського районного управління юстиції Харківської області; виконавчий комітет Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з 01.03.1990 по 04.10.2013 та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування та на підставі ч. 1 ст. 62 СК України, як майно чоловіка, яке за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних затрат.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом, у якому просить визнати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 неукладеним та анулювати актовий запис про укладення шлюбу № 32 від 05.10.2013, здійснений виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Ухвалою суду від 11.01.2016 зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 та вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження, оскільки задоволення зустрічного позову може частково виключити задоволення первісного позову.

Відповідно до ухвали суду від 21 січня 2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дергачівського районного управління юстиції Харківської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, було залишено без розгляду.

Згідно з постановою Харківського апеляційного суду від 04.02.2020, зазначена вище ухвала суду від 21.01.2019 скасована.

Рішенням суду від 21.01.2019 у даній справі, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 04.02.2020, визнано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 неукладеним та анулювано актовий запис про укладення шлюбу №32 від 05.10.2013, здійснений виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Нечипоренко І.М. з тих підстав, що суддею було відмовлено у призначенні комісійної повторної посмертної судово-почеркознавчої експертизи та ряду інших клопотань, виявляла прихильність до сторони відповідачів. Крім того, ухвала про залишення її позову без розгляду була скасована постановою Харківського апеляційного суду та справа направлена для продовження розгляду. Викладені обставини викликають сумнів в упередженості та об`єктивності судді.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вимоги ч. 8 ст. 40 ЦПК України неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами першою та другою статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Так у рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», ЄСПЛ указав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Європейський суд з прав людини в пункті 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 5 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо оцінки наявності підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, то відсутні підстави стверджувати, що суддя Нечипоренко І.М. виявляє особисту упередженість, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи № 619/4022/15-ц.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

При цьому суд зазначає, що суддя приймала участь у розгляді цієї справи за участю сторін та рішення щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 залишено в силі, тобто висловлювала свою правову позицію щодо спірних правовідносин, отже, вказані обставини можуть викликати в учасників даної справи сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Нечипоренко І.М. при розгляді справи.

З огляду на викладене, з метою унеможливлення негативних наслідків для загальної довіри до суду, враховуючи значення справи для сторони позивача, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді під час здійснення правосуддя, зокрема у справі № 619/4022/15-ц, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення заяви про відвід судді Нечипоренко І.М.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258-261, 351-354 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Нечипоренко І.М. задовольнити.

Справу № 619/4022/15-ц передати для проведення повторного автоматизованого розподілу в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 01.04.2020.

Суддя І. М. Нечипоренко