КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5447/2020 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 757/66971/17-ц

06 квітня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Григоренко І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 08 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Також в апеляційній скарзі клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 09 жовтня 2018 року посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення було отримано 28 жовтня 2019 року, при цьому в Єдиному державному реєстрі судових рішень вказане рішення було оприлюднене лише 24.10.2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року матеріали даної цивільної справи було повернуто до Печерського районного суду м. Києва для належного оформлення.

01 квітня 2020 року справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення складено 25.10.2018 року.

Позивачем та його представниками неодноразово подавалися до суду першої інстанції заяви про видачу повного тексту рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року, зокрема, 30.10.2018 року, 10.12.2018 року,17.01.2019 року,30.01.2019 року, 13.02.2019 року,28.02.2019 року,18.03.2019 року,03.04.2019 року, 03.05.2019 року,22.05.2019 року,18.06.2019 року,21.08.2019 року.

Також 01.11.2018 року та 26.11.2018 року позивач та його представник подавали заяви про апеляційне оскарження в яких зазначали про намір оскаржити рішення суду першої інстанції після отримання повного тексту рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року.

Копію оскаржуваного рішення представником позивачаотримано лише 28.10.2019 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

Крім того, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року надіслано судом - 22.10.2019 року, зареєстровано - 23.10.2019 року, оприлюднено - 24.10.2019 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду було подано 08 листопада 2019 року, тобто в межах визначеного статтею 354 ЦПК України тридцятиденного строку з моменту, коли апелянт отримав копію оскаржуваного рішення.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, вважаю за необхідне поновити апелянту процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга на рішення суду підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

За правилом ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК Українипередбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від спати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі позивач посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом наведеної норми Закону позивачі мають пільги зі сплати судового збору виключно за позовними вимогами, що стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За іншими позовними вимогами у трудових спорах позивачі не звільняються від сплати судового збору.

Зазначене узгоджується із висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

У зв`язку з наведеним апелянту необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду за вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При зверненні до суду з даним позовом, з вимогою про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., сума судового збору, яка підлягала сплаті, складала 640 грн. (0,4*1600 грн.)

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року становить 960 грн. (640 грн. * 150 %).

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 960 грн. за реквізитами: за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Григоренко І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: