КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1909/2020
У Х В А Л А

05 березня 2020 року м. Київ

Справа № 752/21315/15-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заміненого на правонаступника Акціонерне товариство «Альфа- Банк», про захист прав споживача, визнання недійсними кредитного договору і договору застави майна та виключення запису про заставу рухомого майна,

встановив:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, визнання недійсними кредитного договору і договору застави майна, та виключення запису про заставу рухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 07 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №380/473/07-А, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 24501 доларів США зі сплатою 10,5% річних, строком повернення до 06 травня 2014 року згідно з графіком погашення кредиту. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 07 травня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір застави майна № 04/3-667, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., відповідно до якого позивач передав в заставу транспортний засіб «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 .

Позивач вважає, що зміст договору кредиту суперечить положенням пунктів 2,4 глави 3 розділу ІІІ Інструкції «Про касові операції в банках України», затвердженої постановою Правління Національного банку України № 337 від 14.08.2003 р., що встановлюють порядок видачі готівки національної та іноземної валюти з каси банку.

Всупереч нормам законодавства України зобов`язання у спірному кредитному договорі виражене в іноземній валюті - доларі США. Жодних умов щодо вираження зобов`язання у національній валюті України - гривні, або у гривні із визначенням грошового еквіваленту зобов`язання в іноземній валюті, спірний договір кредиту не містить.

Також зміст кредитного договору суперечить ч. 2 ст. 11, ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідач не повідомив позичальника ОСОБА_1 у письмовій формі про умови надання кредиту, та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає Закон, а саме: про орієнтовну сукупну вартість кредиту та детального розпису загальної вартості кредиту. Відсутність вказаної інформації у кредитному договорі призвело до того, що відповідач на власний розсуд зараховував фактично сплачену позивачем суму кредиту на будь-які рахунки та на невідомих позичальнику умовах на власний розсуд визначав розподіл фактично сплачених коштів на тіло та відсотки кредиту.

За таких підстав позивач просить:

- визнати недійсним договір кредиту № 380/473/07-А від 07 травня 2007 року з усіма додатковими угодами до нього, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк»,

- визнати недійсним договір застави майна № 04/3-667 від 07 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк»,

- виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про заставу рухомого майна, а саме транспортний засіб марки «Hyundai Tucson», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та зняти заборону на його відчуження.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Звертає увагу на те, що зміст договору кредиту суперечить положенням пунктів 2. 4 глави 3 розділу III Інструкції «Про касові операції в банкахУкраїни», затвердженою постановою Правління Національного банку України №337 від 14.08.2003 року, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, що встановлюють порядок видачі готівки національної та іноземної валюти з каси банку. Тобто законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачено такого способу видачі іноземної готівкової валюти, який зазначено у спірному договорі кредиту. Більш того, такий спосіб видачі іноземної готівкової валюти, який зазначено у спірному договорі кредиту, суперечить законодавству, чинному на момент виникнення спірних правовідносин.

Вказує, що готівка іноземної валюти може бути видана фізичній особі лише з її поточного рахунку, який йому, як позичальнику, на момент укладення спірного договору кредиту - не відкривався. А з позичкового рахунку № НОМЕР_2 , який зазначено у пункті 2.1. спірного договору кредиту, може бути видано лише виключно готівку національної валюти - гривню у якості кредиту.

Зазначає, що зміст договору кредиту також суперечить положенням абзацу першого, та другого пункту 3 глави 2 розділу III Інструкції «Про касові операції в банках України», затвердженої постановою Правління Національного банку України №337 від 14.08.2003р., в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, що встановлюють порядок приймання готівки іноземної валюти від клієнтів до каси банку. Однак, суд не розглянув та не дослідив вищенаведені обставини, на які позивач посилався як на одну з підстав визнання спірного кредитного договору недійсним. Жодних посилань на вищенаведені обставини, ні вступна, ні описова, ні мотивувальна частина оскаржуваного судового рішення немістить.

Крім того, зміст договору кредиту суперечить положенням ч.1 ст. 1054, ч.1 ст. 1046, ч.1 ст. 1049 ЦК України. Пункти 1.1., 2.1., підпункти 2.3.1., 2.3.2. пункту 2.3., за своїм змістом не відповідають положенням вищенаведених статей ЦК України, оскільки в порядку передбаченому спірним договором, готівкові грошові кошти в іноземній валюті, а саме доларах США, за законом не можливо видати, і такі грошові кошти не можливо повернути кредитору в порядку передбаченому спірнимдоговором кредиту.

Вказує, що спірний договір кредиту має характер споживчого, та відповідно є таким, до якого застосовуються положення законодавства про захист прав споживачів. Однак, в порушення вимог ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не надав позивачу, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчогокредитування, в письмовій формі повної інформації про умови отримання кредиту, орієнтовну сукупну вартість кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедурувиконання договору тощо, яка надається перед укладенням кредитного договору,внаслідок чого порушено права позивача як споживача фінансових послуг, та вимогичинного закону.

Зазначає, що всупереч вимогзакону, у спірному договорі кредиту, як на момент його укладення, так і на моментвнесення до нього змін у листопаді 2008 р., відсутній графік платежів у розрізі сумпогашення основного боргу, сплати процентів за користуванням кредитом, вартості всіхсупутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжнимперіодом, а також відсутній детальний розпис сукупної вартості кредиту за кожнимплатіжним періодом, в тому числі із зазначенням реальної процентної ставки, таабсолютного значення подорожчання кредиту. Також відповідачем не надано позивачу окремий письмовий документ з умовами кредитування та детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача до укладення спірного договору кредиту, як того вимагало законодавство.

Звертає увагу на те, що позивач був позбавлений можливості заздалегідь знати, які саме суми він сплачує по тілу кредиту, а які - по відсотках за користування кредитом.

Крім того, вказує, що несправедливими є також умови підпункту 2.8.2., пункту 2.8. договору кредиту, якими передбачено, що у разі незгоди позичальника на зміну розміру процентів він зобов`язується протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення з вимогою кредитора про повернення заборгованості за цим договором, повернути кредитору в повному обсязі свою заборгованість за цим договором. Внаслідок чого позивач був вимушений укласти з відповідачем додаткову угоду до договору кредиту на вкрай невигідних для нього умовах, а саме щодо збільшення відсоткової ставки аж на 3% - з 10,5% до 13,5% річних. Несправедливими є також пункти 1.1., 2.1. договору кредиту, які в свою чергу є недійсними як такі, що за змістом суперечать вимогам законодавства України. Таким чином, умови спірного договору кредиту є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача.

Вказує, що судом першої інстанції розглянуто справу без витребуваних судовим експертом документів та без участі відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про повторне призначення судової економічної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання:

1. Чи відповідає розмір щомісячного платежу по кредиту відсотковій ставці зазначеній у договорі кредиту? Якщо ні, то якій відсотковій ставці він відповідає?

2. Якою є реальна процентна ставка по договору кредиту та абсолютне значення подорожчання кредиту?

3. Якою є сукупна вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту?

4. Чи відповідає спосіб видачі іноземної готівкової валюти, зазначений у договорі кредиту, законодавству України, чинному на момент укладення цього договору, та чи підтверджується це документально? Якщо ні, то який спосіб підтверджується?

5. Чи відповідає спосіб приймання кредитором іноземної готівкової валюти, зазначений у договорі кредиту, законодавству України, чинному на момент укладення цього договору, та чи підтверджується це документально? Якщо ні, то який спосіб підтверджується?

6. Яку суму грошових коштів сплачено позичальником ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з урахуванням платежів на погашення основної суми за кредитом, процентів за користування кредитними коштами, комісії на користь банку, платежів, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, які сплачені на виконання умов договору кредиту?

7. Чи підтверджуються документально відповідність вимогам чинного законодавства документального оформлення операцій ПАТ «Укрсоцбанк» з надання кредитів, з повноти та нарахування і сплати відсотків за користування кредитом позичальником ОСОБА_1 , за договором кредиту №380/473/07-А від 07 травня 2007 р.?

Клопотання про призначення експертизи обґрунтовував тим, що судом першої інстанції було прийнято оскаржуване рішення без проведення експертизи, яка призначалась ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2016 року та від 15.07.2016 року.

У зв`язку з безпідставним ненаданням відповідачем витребуваних судовим експертом документів експерт був позбавлений можливості провести судово-економічну експертизу, висновки якої могли вплинути на результат розгляду справи та судове рішення. Тому судовий експерт неодноразово відмовляв у проведенні експертизи та повертав матеріали справи до суду без виконання. Жодних належних для проведення експертизи, витребуваних судовим експертом та судом документів, відповідачем надано не було, в тому числі в оригіналах, чи належним чином засвідчених копіях. Жодних належних та допустимих доказів і заперечень, що спростовували б вимоги, заявлені позивачем, відповідачем надано не було.

Посилався на те, що не отримавши витребуваних судом від відповідача документів, суд першої інстанції прийняв незаконне та необґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, позбавивши тим самим позивача права на справедливий суд та належний захист його порушених прав та інтересів, що в свою чергу є грубим порушенням Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні 05 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 підтримав клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти заявленого клопотання.

Вислухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про призначення експертизи підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

В силу вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч.5 ст.12 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2016 року позивач ОСОБА_1 звертався до суду з клопотанням про призначення судової економічної експертизи документів фінансово-кредитної операції за договором кредиту № 380/473/07-А від 07.05.2007 року з метою встановлення точного розміру витрат, понесених позивачем за даним кредитним договором, сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, на вирішення якої поставив відповідні питання.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.03.2016 року було призначено судову економічну експертизу.

Листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21.06.2016 року матеріали даної цивільної справи повернуті на адресу суду у зв`язку з надходженням листа Голосіївського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року про повернення матеріалів справи без виконання на підставі заяви ОСОБА_1 про відкликання справи.

15 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про призначення судової економічної експертизи. У клопотанні зменшив перелік питань, запропонованих ним раніше у клопотанні від 01.03.2016 року, які необхідно поставити експерту для її проведення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.07.2016 року судом було призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- чи відповідає розмір щомісячного платежу по кредиту, відсотковій ставці зазначеній у договорі кредиту? Якщо ні, то якій відсотковій ставці він відповідає?

- якою є реальна процентна ставка по договору кредиту та абсолютне значення подорожчання кредиту?

- якою є сукупна вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту?

- чи відповідає спосіб видачі іноземної готівкової валюти, зазначений у договорі кредиту, законодавству України, чинному на момент укладення цього договору, тобто станом на 07 травня 2007 року, та чи підтверджується це документально? Якщо ні, то який спосіб підтверджується?

- чи відповідає спосіб приймання кредитором іноземної готівкової валюти, зазначений у договорі кредиту, законодавству України, чинному на момент укладення цього договору, тобто станом на 07 травня 2007 року, та чи підтверджується це документально? Якщо ні, то який спосіб підтверджується?

- яку суму грошових коштів сплачено позичальником ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з урахуванням платежів на погашення основної суми заборгованості за кредитом, суми процентів за користування кредитними коштами, комісії на користь банку, платежів, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, які сплачені на виконання умов договору кредиту?

- чи підтверджуються документально відповідність вимогам чинного законодавства документального оформлення операцій ПАТ «Укрсоцбанк» з надання кредиту, з повноти нарахування та сплати відсотків за користування кредитом позичальником ОСОБА_1 , за договором кредиту №380/473/07-А від 07 травня 2007 року?

12 жовтня 2016 року справа повернулась до суду першої інстанції з повідомленням судового експерта від 04 жовтня 2016 року про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи обсягів документів, необхідних для проведення експертизи, з метою забезпечення повноти дослідження.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч.4, 5 ст. 103 ЦПК України).

Пунктом 3.1 розділу ІІІ «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5, визначено, що основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій є визначення: документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках; документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів; документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку банків їх фінансово-господарської діяльності; відповідності відображення фінансово-господарських операцій банків вимогам нормативних актів з ведення обліку і подання звітності; документальної обґрунтованості відображення фінансово-господарських операцій щодо нарахування та сплати банками податків та їх відповідності даним обліку та звітності, чинному законодавству; документальної обґрунтованості проведення операцій за депозитними вкладами у банківських та інших фінансових установах.

Враховуючи зміст і підстави заявлених позовних вимог, доводи відповідача на спростування заявлених вимог,з метою правильного вирішення справи та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення шляхом повного, об`єктивного з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, що потребує спеціального знання у галузі фінансово-кредитних операцій, економіки та ведення банківських розрахунків та обліку, а також враховуючи, що відповідна експертиза була призначена судом першої інстанції, проте не проведена з підстав надання ПАТ «Укрсоцбанк» не у повному обсязі документів, необхідних для проведення експертизи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення судово-економічної експертизи.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне виключити з переліку питань, що були запропоновані позивачем у клопотанні від 14.08.2019 року, питання № 4 та № 5, оскільки такі не відносяться до завдань судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

Враховуючи думку учасників справи, проведення експертизи слід доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України передбачено право суду зупинити провадження по справі у випадку призначення експертизи.

Керуючись ст.ст. 102-104, 252, 253, 268, 367, 368 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Призначити у справі судову економічну експертизу документів фінансово-кредитної операції, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставити питання:

1. Чи відповідає розмір щомісячного платежу по кредиту відсотковій ставці, зазначеній у договорі кредиту? Якщо ні, то якій відсотковій ставці він відповідає?

2. Якою є реальна процентна ставка по договору кредиту та абсолютне значення подорожчання кредиту?

3. Якою є сукупна вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту?

4. Яку суму грошових коштів сплачено позичальником ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з урахуванням платежів на погашення основної суми заборгованості за кредитом, суми процентів за користування кредитними коштами, комісії на користь банку, платежів, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, які сплачені на виконання умов договору кредиту?

5. Чи підтверджується документально відповідність вимогам чинного законодавства документальне оформлення операцій ПАТ «Укрсоцбанк» з надання кредиту, з повноти нарахування та сплати відсотків за користування кредитом позичальником ОСОБА_1 за договором кредиту № 380/473/07-А від 07 травня 2007 року?

Експертів попередити про кримінальну відповідальність відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Провадження у даній справі зупинити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.