БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1118/20, cправа № 361/7649/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«17» березня 2020 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житловим будинком,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У цьому будинку зареєстрований, однак уже біля двадцяти років не проживає, відповідач ОСОБА_2 , який відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечувала.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся, як за встановленим зареєстрованим місцем проживання, так і за місцем відбування покарання у виді позбавлення волі.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 липня 2012 року, виданого державним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Журавською В.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 1-1684, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина складається із Ѕ частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Будинок позначений на плані літерою «А-1», загальною площею 164,6 кв.м., житловою площею 88,3 кв.м., з надвірними спорудами: сарай з прибудовами «Б», вбиральня «В», навіс «Е», огорожа «№».

Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов депутата Броварської міської ради VІІ скликання ОСОБА_4 від 08 жовтня 2019 року, - ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 тривалий період часу (приблизно двадцять років). Даний факт засвідчують сусіди: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 видно, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ці обставини також підтверджуються копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02 жовтня 2019 року, копією будинкової книги, довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області від 07 листопада 2019 року.

Відповідно до повідомлення державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119) від 13 листопада 2019 року № 7-5600 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 17 серпня 2017 року відбуває міру кримінального покарання у цій установі.

Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статей 401, 402, 406 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут припиняється, зокрема, у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

За змістом частини третьої статті 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Статтями 4, 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідач не є членом сім`ї власника будинку, сервітут на користування цим нерухомим майном не встановлений, у будинку не проживає й ним не користується. Таким чином, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право на користування спірним житловим будинком.

Керуючись статтями 264, 265, 354 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 судовий збір у розмірі - 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

відповідач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О.Василишин