Номер провадження 6/623/20/2020
УХВАЛА

іменем України

07 квітня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Харіної Я.І. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань фінансового характеру, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харіна Я.І звернулася до суду з даним поданням, мотивуючи його тим, що на виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби но Барвінкіському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження №52146581 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/639/2016, виданого 08.08.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 106523,45 грн.

08.09.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52146581, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, та надано строк для самостійного виконання. У встановлений для самостійного виконання строк виконавчий документ не виконано, в зв`язку з чим було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 10652,35 грн. З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на кошти та майно боржника.

Згідно баз даних «ДАІ-2000» та «НАІС» на ім`я боржника транспортні засоби не зареєстровано. Згідно відповідей з банківських установ, рахунки, відкриті боржником у банківських установах, та кошти на них, відсутні. Будь-яким іншим майном, на яке може бути звернуто стягнення боржник не володіє; ніде не працює, пенсії не отримує.

Боржнику достеменно відомо про наявність невиконаних фінансових зобов`язань та відкритого у відношенні нього виконавчого провадження, про що свідчить власноруч написане пояснення щодо невиконання ним рішення суду.

З дня відкриття виконавчого провадження, тобто з 08.09.2016, та станом на 03.04.2020 з боржника стягнуто 10529,58 грн., але ця сума є мізерною у порівнянні з загальною сумою боргу.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 16.01.2019 боржника було обмежено у праві виїзду за межі України, але ухвалою від 06.09.2019 дане обмеження було скасовано, у зв`язку з тим, що робота боржника була пов`язана із його виїздом за кордон.

Згідно повідомлення колишнього роботодавця боржника ФОП ОСОБА_3 у боржник був звільнений за згодою сторін 30.09.2019. Останнє утримання боргу із доходів ОСОБА_1 відбулося у вересні 2019 р.

Жодних інших виплат боргу за період з жовтня 2019 по теперішній час боржник не здійснює. На телефонні дзвінки та виклики виконавця не реагує.

На запит державного виконавця було отримано інформацію від Державної прикордонної служби України, згідно якої ОСОБА_1 у період з жовтня 2019 по лютий 2019 р. перетинав державний кордон України, зокрема у грудні 2019 - тобто вже не перебуваючи у трудових відносинах, виїзд за межу України в яких був обов`язковим.

Одночасно на запит державного виконавця було встановлено, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду зі кордон серії НОМЕР_1 від 30.05.2014 терміном дії до 30.05.2024 р.

З огляду на встановлені факти перетину боржником кордону, наявності в нього закордонного паспорту та ухиленням від виконання покладених на нього зобов`язань фінансового характеру, що полягає у тривалому невиконанні рішення суду, існує вірогідність залишення ОСОБА_1 території України з метою ухилення від виконання судового рішення.

Державний виконавець в своєму поданні просив справу розглядати без його участі.

Оглянувши подання, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове за-тримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання судового рішення.

Також, відповідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів подання, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують одержання боржником усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, які передбачені вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а також доказів, що останній ухиляється від виконання зобов`язання. В матеріалах подання не міститься жодного виклику державного виконавця та не надано доказів того, що такий виклик направлявся боржнику, а лише наявна копія протоколу про роз`яснення прав і обов`язків у виконавчому провадженні, датований 07.11.2016 р, з відміткою ознайомлений «боржник О ОСОБА_4 . Чегринець та його підпис».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України. Факт ухилення від виконання зобов`язань повинен бути доведений державним виконавцем. Таких доказів суду не надано.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Харіної Я.І. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань фінансового характеру - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: П. П. Винниченко