Справа №731/85/20
Провадження №2/731/56/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Чичоти В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що від шлюбних стосунків з відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася спільна донька ОСОБА_3 . Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Після чого, донька проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні дитини. Позивач зазначає, що на даний час вона тимчасово безробітна, знаходиться на обліку в центрі зайнятості, зважаючи на це, вона позбавлена фактичної можливості забезпечити повноцінний та необхідний рівень життя доньки. Позивач здійснювала заходи спрямовані на стягнення аліментів з відповідача в добровільному порядку, проте позитивного результату вони не дали. Разом з тим, відповідач має гарний стан здоров`я, працездатний, служить за контрактом у військовій частині та має постійний дохід, особи, які перебувають на його утриманні в нього відсутні.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення зазначеного спору в добровільному порядку, позивач була змушена звернутися до суд з зазначеним позовом.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 01 квітня 2020 року.

20 березня 2020 року через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає. Обґрунтовує свою позицію тим, що факти, які зазначені позивачем, як підстави для отримання аліментів, не відповідають фактичним обставинам справи та непідтверджені жодними доказами, оскільки, після розірвання шлюбу, їхня спільна донька ОСОБА_4 фактично проживає разом з матір`ю відповідача ОСОБА_5 в с. Озеряни. Всі матеріальні витрати на утримання доньки здійснює він. З цих підстав, відповідач просить суд відмовити у задоволенні зазначених позовних вимогах в повному обсязі.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Пояснила, що відповідач проходить службу в ЗСУ на контрактній основі. Після розірвання шлюбу вона з дитиною проживає окремо, дитина з 2017 року зареєстрована разом з нею. Мати позивача допомагає в утриманні та вихованні дитини. Позивач не працює, до нещодавна перебувала на обліку в РЦЗ. У власності нерухомого майна, земельних ділянок, цінного рухомого майна не має. Дитина потребує матеріальної допомоги. Вказала, що для утримання дитини необхідно в середньому 2000 грн. на місяць. Дитина відвідує ДНЗ Казка у смт Варва. Іноді хворіє. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, його дохід становить 13600 грн. на місяць, має задовільний стан здоров`я.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що дитина тривалий час фактично проживала з його матір`ю. Він брав участь в її утриманні. У березні цього року мати забрала дитину. Пояснив, що він дійсно проходить службу за контрактом, отримує близько 13600 грн. на місяць. Інших утриманців не має, його сімейний стан не змінився. У власності нерухомого майна, земельних ділянок не має, має у володінні автомобіль. Пояснив, що на утримання дитини необхідно близько 2000 грн. на місяць. Дитина має задовільний стан здоров`я. В судових дебатах висловив позицію щодо визнання позову у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, або у частці від доходів в розмірі 1/5 частини.

Заслухавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 (прізвище за час перебування у шлюбі ОСОБА_6 ) та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від шлюбних стосунків у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4)

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано, позивачці відновлено дошлюбне прізвище - ОСОБА_7 (а.с .8).

З довідки про склад сім`ї № 319, яка видана 06 лютого 2020 року Варвинською селищною радою, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована разом з своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_3 не зареєстрована, але фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається з довідки Озерянської сільської ради та акту від 05 березня 2020 року, який затверджений сільським головою Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (а.с. 27, 28).

Оцінюючи вказані докази, щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги той факт, що зареєстрованим місцем проживання дитини є зареєстроване місце проживання позивача, крім того, як рішенням суду про розірвання шлюбу так і поясненнями, наданими сторонами в судовому засіданні підтверджується той факт, що місцем проживання дитини після розірвання шлюбу є, зареєстроване місце проживання матері дитини.

Крім того, з довідки, наданої з ЗДО «Казка» вбачається, що ОСОБА_3 почала відвідувати цей заклад з 24.10.2017 року і на час видання довідки обліковується в списках здобувачів дошкільної освіти групи «Калинка». Аналогічно, про відвідування дитиною вказаного закладу дошкільної освіти свідчить і надані позивачем квитанції,що містяться у розрахунковій книжці.

Також, суд бере до уваги інформацію, що міститься у довідці №178, яка видана 16 березня 2020 року Озерянською сільською радою Варвинського району Чернігівської області про те, що ОСОБА_3 відвідувала ЗДО «Калинка» с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області до 30 серпня 2019 рік (а.с. 29), що опосередковано свідчить про те, що постійним місцем проживання дитини, все ж є зареєстроване місце проживання матері у смт. Варва.

Оцінюючи заперечення відповідача, та покази свідків суд зазначає наступне.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , мати відповідача, пояснила, що після розірвання шлюбу вона допомагала позивачу в утриманні та вихованні дитини, часто дитина перебувала в неї. Мати зрідка забирала її додому. Відповідач утримував дитину, оздоровлював на морі. Однак, незадовго до подання позову позивач забрала дитину та повідомила, що дитина тепер буде весь час проживати з нею.

Свідок ОСОБА_8 , сусідка відповідача, вказала, що дійсно ОСОБА_5 допомагає з вихованням та утриманням дитини, яка тривалий час проживала у неї. На даний час дитина за місцем проживання бабусі відсутня.

Вказані свідчення не суперечать твердженням позивача, що дитина на момент вирішення питання про аліменти знаходиться на її утримання, а її зареєстрованим місцем проживання є зареєстроване місце проживання позивача.

Оцінюючи матеріальний стан отримувача та платника аліментів суд вказує, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована, як безробітна у Варвинській районній філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 03 травня 2019 року та отримала дохід за період з серпня 2019 року по січень 2020 рік у розмірі 16 309 гривень, що підтверджується довідкою № 42 від 06 лютого 2020 року (а.с. 9).

ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в с. Гончарівське Чернігівської області з 30 вересня 2019 року по теперішній час, довідка №179 від 13 березня 2020 року. (а.с. 25).

Відповідач вказав, і цей факт визнано позивачем, що розмір його доходів, які він отримує після відрахування необхідних зборів становить 13600 грн. на місяць.

Проте, сторони не досягли згоди щодо порядку утримання дитини, зважаючи на що позивач звернулась до суду.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач працездатний, служить за контрактом у ЗСУ, має постійний дохід, має задовільний стан здоров`я. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Крім того, судом також не встановлено про наявність у відповідача інвалідності та наявності інших утриманців.

Суд звертає увагу, що заявлені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 50 відсотків всіх його доходів є значно завищені та не обґрунтовані навіть самими поясненнями позивача, яка вказала, що в середньому, для утримання дитини необхідно близько 2000 грн. на місяць.

Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, а також враховуючи стан здоров`я дитини, оскільки відомості щодо її інвалідності чи наявності у неї хронічних захворювань у суду відсутні, орієнтовний розмір, вказаний позивачем та відповідачем на витрати по утриманню неповнолітньої доньки, матеріальний стан платника аліментів, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у розмірі однієї п`ятої частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання доньки, розмір якого буде достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку.

Крім того, слід зазначити, що стягнення аліментів в даному випадку виконується у частці від заробітку/доходу платника. Вказаний вид стягнення автоматично регулює розмір стягнень, у відповідності до рівня доходу платника, і одночасно обмежує мінімальний розмір платежів, гарантований законом на рівні не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 180-183 СК України, ст. 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко