Справа № 588/338/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2020 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тростянецька міська рада Сумської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивував тим, що він є власником житлового будинку із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У березні 2020 року заявник звернувся до Центру надання адміністративних послуг Тростянецької міської ради щодо державної реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Однак у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 19.08.1998, посвідченого виконуючою обов`язки завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Перлік Т.М. та зареєстрованого у реєстрі за №2044 зазначено, що спадкоємцем указаного у заповіті майна гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є син - ОСОБА_1 , що мешкає у АДРЕСА_2

Помилкове написання прізвища у вказаному свідоцтві як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 » створює перешкоди для оформлення речових прав на зазначений житловий будинок та перешкоджає заявнику вільно розпоряджатися своєю власністю.

Заявник вважає, що помилкове написання його прізвища у свідоцтві про право на спадщину за заповітом за №2044 є наслідком неуважності із боку осіб, які складали та видавали документи.

Внести зміни до указаного свідоцтва неможливо, факт належності заявнику цього правовстановлюючого документа можливо встановити лише у судовому порядку.

За указаних обставин, посилаючись на ст.ст.4,293,315 ЦК України, заявник просить встановити факт належності йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.08.1998, посвідченого виконуючою обов`язки завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Перлік Т.М. та зареєстрованого у реєстрі за №2044.

Заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, заявник заяву підтримує, представник заінтересованої особи просить прийняти рішення на розсуд суду (а.с.26,27).

За указаних обставин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність заявника, представника заінтересованої особи, на підставі наявних доказів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України.

Дослідивши подані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню із огляду на наступне.

Матеріалами справи установлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 19.08.1998, посвідченого виконуючою обов`язки завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Перлік Т.М. та зареєстрованого у реєстрі за №2044, яке підтверджує право власника заявника на указане домоволодіння, зазначено, що спадкоємцем указаного у заповіті майна гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є син - ОСОБА_1 , що мешкає у АДРЕСА_2 (а.с.6).

Як указує заявник, помилкове написання його прізвища у вказаному свідоцтві як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 » створює перешкоди для оформлення речових прав на зазначений житловий будинок та перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Отже, свідоцтво про право на спадщину за заповітом породжує юридичні наслідки, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав заявника.

Так, 19 серпня 1998 року виконуючою обов`язки завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Перлік Т.М. було посвідчено та зареєстровано вищезгадане свідоцтво право на спадщину за заповітом за №2044, видане заявник, ОСОБА_1 , на житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, жила площа якого складає 20,5 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 матері заявника - ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 09.03.1983 року Тростянецькою держнотконторою під реєстровим №284 та зареєстрованого в БТІ м Охтирка за № 35-2281 (а.с.6).

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, право власності на вищевказане майно дійсно зареєстроване Охтирським БТІ у реєстровій книзі №35 за реєстровим №2281 за ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого Тростянецькою держнотконторою 09.03.1983 року за реєстровий №284 (а.с.7).

19.02.2020 на зазначений житловий будинок ДП «Міжрайонне бюро технічної інвентаризації КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт був виготовлено технічний паспорт на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого даний житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», сараєм «Б», погребом «пг», сараєм-гаражем «В», убиральнею «Г», літнім душем «Д», воротами «№1», огорожею «№2», загальною площею 40,3 кв. м, житловою площею 20,5 кв. м, розташовані: за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-12).

Згідно свідоцтва про народження заявника його прізвище, ім`я та по батькові значиться російської мовою як « ОСОБА_5 », матері - « ОСОБА_6 » (а.с.13).

У свідоцтві про укладення шлюбу прізвище, ім`я та по батькові заявника значиться російської мовою як « ОСОБА_5 » (а.с.14).

З трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої на ім`я заявника ІНФОРМАЦІЯ_3 , убачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначені російською мовою як « ОСОБА_5 . Водночас, на 41-й сторінці цієї ж трудової книжки прізвище, ім`я та по батькові ІНФОРМАЦІЯ_4 записано українською мовою як « ОСОБА_1 » (а.с.15).

У дипломі серії НОМЕР_2 , виданого заявнику у тому, що останній у 1984 році вступив на навчання у Маловисторопський радгосп-технікум ім.П.С.Рибалка і у 1986 році закінчив повний курс вказаного технікуму за спеціальністю «Агрономія», прізвища ім`я та по батькові заявника зазначені російською мовою як « ОСОБА_5 », а українською - « ОСОБА_1 (а.с.16).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено російською мовою як « ОСОБА_5 » (а.с.17).

На підставі указаних документів судом установлено, що російськомовна версія написання прізвища, імені та по батькові заяника повністю співпадає із написанням його прізвища, імені та по батькові російською мовою на 2-й сторінці паспорта громадянина України - « ОСОБА_5 » (а.с.4 на звороті аркушу).

Крім того, зазначення прізвища, імені та по батькові у дипломі про освіту та трудовій книжці двома мовами - українською « ОСОБА_3 » та російською « ОСОБА_4 » свідчить про неоднозначність його написання у різних документах.

Зазначення ОСОБА_2 , як матері заявника, у свідоцтві про його народження та свідоцтві про право на спадщину за заповітом, а також однакове зазначення житлової площі будинку - 20,5 кв.м. у виготовленому заявником технічному паспорті та у правовстановлюючому документі на вказаний житловий будинок не залишають сумнівів у тому, що зазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом належить мені, ОСОБА_1 . Крім того, різниця у написанні прізвища заявника мається тільки у одній букві "і" замість вірної "и", що могло статися під час невірного перекладу прізвища із російської мови на українську.

За указаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність встановленння факту належності заявнику правовстановлюючого документа, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,13,259,264,265,293,294,315,319,354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 серпня 1998 року, посвідченого виконуючою обов`язки завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Перлік Т.М. та зареєстрованого у реєстрі за №2044.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суд шляхом подачі апеляційної скарги через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Линник