Справа № 127/1972/20
Провадження № 2/127/280/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Волхової М.А.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про визначення частки у спільній сумісній власності, в якому, враховуючи уточнення заявою від 07.02.2020 позовних вимог, просить визначити частку її померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , на рівні 1/3 ідеальної частки. Свій позов позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина. За його життя померлий спільно з позивачем та відповідачем був співвласником квартири АДРЕСА_1 . Позивач та відповідач є спадкоємцями померлого 1-ї черги за законом на майно померлого. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса від 21.01.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , оскільки у правоустановчому документі на квартиру частки співвласників не визначені.

Вказані обставини і обумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність.

В підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав, просив позов задовольнити, справу розглядати у його відсутність.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, матеріали спадкової справи №469/2019, інвентаризаційної справи №78652, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого ВВО «Хімпром» 02.06.1998 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_1 , до дня смерті останнього, перебували в зареєстрованому шлюбі. (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №2103 (а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина.

З копії спадкової справи №469/2019 вбачається, що позивач як спадкоємець померлого ОСОБА_3 звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.39).

Син померлого ОСОБА_2 (відповідач у справі) звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1 (а.с.45).

Державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Прокопенко А.Л. 21.01.2020 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 . З копії постанови вбачається, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності, оскільки частка померлого в спільному майні не визначена. (а.с.46).

Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Зі змісту ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

При цьому, суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є належним позивачем, яка не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру частки спадкодавця в спадковому майні.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності на спадкове майно з метою можливості надалі реалізувати позивачем право на спадкування.

Вирішуючи вимогу позивача про визначення частки померлого ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , суд враховує, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_3 були ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (3 особи), тобто кожному з них належала 1/3 частка вказаної квартири. При цьому суд враховує визнання відповідачем позову, а також ту обставину, що будь - яких інших домовленостей про розмір часток у праві на квартиру між співвласниками не було, жодних доказів щодо інших домовленостей суду не надано. Не визначення часток у праві спільної власності на наведену квартиру не дає можливості позивачу реалізувати своє право власності та право на спадкування, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат суд не проводить, оскільки позивач просила залишити їх за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 321, 328, 355, 357, 368,370, 372, 1222, 1223, 1261 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 142, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , на день його смерті становила 1/3 ідеальної частки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: