Справа № 591/4856/19
Провадження № 2/591/516/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-тя особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів -

встановив:

Позивач Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернулось до суду в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-тя особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів і свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак з 2004 року не проживають разом, вихованням дитини займаються. Батько дитини періодично їздить на заробітки за територію України. Мати не займається вихованням сина, його навчанням, не забезпечує необхідний рівень харчування, медичного догляду, своєю аморальною поведінкою (вживає алкоголь, вчиняє сварки, схильна до правопорушень) негативно впливає на дитину, вона не має постійного заробітку, дитина проживає у антисанітарних умовах. У зв`язку з цим службою у справах дітей порушувалося питання про відібрання дитини у матері. Відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14.05.2018 року в задоволення позовних вимог служби у справах дітей Сумської міської ради до ОСОБА_2 про відібрання дитини ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав було відмовлено. ОСОБА_2 попереджена про необхідність зміни ставлення до виховання та утримання сина. Однак, заходи, які застосовувалися до ОСОБА_2 щодо належного виховання дитини позитивного результату не дали. ОСОБА_2 не займається вихованням сина, з березня 2019 року ніде не працює, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. ОСОБА_3 також не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 . Вказують, що батьки самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. А тому, просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Максименко О.А. в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися. Одночасно також були повідомлені через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

3-я особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Від представника ОСОБА_5 надійшла заява, в якій позов підтримує, просить розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

16.08.2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 07.11.2019 року. Підготовче судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю їх належного сповіщення. Ухвалою від 12.12.2019 року справу призначено до розгляду на 19.02.2020 року, судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю їх належного сповіщення.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

В даній справі судом встановлені наступні обставини: відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 24.10.1998 року перебувають у шлюбі, що підтверджується відміткою у паспорті (а.с.5,6), однак з 2004 року не проживають однією сім`єю.

Родина ОСОБА_2 перебуває на обліку Сумського міського центу служб для сім`ї, дітей та молоді як така, що опинилася в складних життєвих обставинах з 15.08.2016 року, отримувачем послуг Центру є з 23.04.2013 року, що підтверджується інформаційним листом (а.с.59-60). Крім цього, відповідно до вказано листа ОСОБА_2 часто ігнорувала виконання взятих на себе зобов`язань як отримувач послуг згідно плану соціально супроводу, не виконувала рекомендації фахівця із соціальної роботи. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини супровід дитини продовжувався декілька разів з метою подолання складних життєвих обставин, але матір не використала наданої їй можливості. В листопаді 2017 року Центром було підготовано подання про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків та вирішення питання подальшої долі дитини. 22.11.2017 року розглянувши клопотання служби у справах дітей, виконавчий комітет Сумської міської ради прийняв рішення про відібрання ОСОБА_1 та влаштування його до Сумського спеціалізованого будинку дитини. 21.12.2017 року дитину було вилучено.

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувала справа №591/126/18 за позовом Служби у справах дітей Сумської міської ради до ОСОБА_2 , 3-я особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Сумської міської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. Відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14.05.2018 року по вказаній справі у задоволенні позову було відмовлено. Попереджено ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання і утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7-12).

Відповідно до повідомлення Комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», неповнолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на лікуванні в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини з 21.12.2017 року на повному державному забезпеченні. 13.06.2018 року дитина вибула на подальше виховання до матері, ОСОБА_2 згідно рішення Зарічного районного суду від 14.05.2018 року справа №591/126/18 (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року до Служби у справах дітей звернулася старша донька ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про влаштування ОСОБА_4 до Центру соціально-психологічної реабілітації у дітей, у зв`язку з тим, що мати не займається вихованням дитини, вживає алкогольні напої, останнім часом часто залишає дитину на своїх родичів, які відмовляються доглядати дитину у зв`язку зі своєю зайнятістю. Умови за місцем мешкання для дитини не створені (а.с.13).

Дитина повторно службою у справах дітей Сумської міської ради взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

З 21.06.2019 року дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, де він перебуває по теперішній час (а.с.14).

В матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до яких вони не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 (а.с.15-16).

Таким чином, батьки самоусунулися від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Батьки не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечують належного харчування, медичного догляду, не мають постійного заробітку, дитина не забезпечена належними умовами проживання.

В даній ситуації суд, дослідивши докази, керується принципом найкращих інтересів дитини, який визначений у пункті 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно якому в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Будь-яких доказів того, що батьки піклується про дитину та приймають особисту участь у вихованні сина - суду не надано.

На думку суду, поведінка відповідачів, свідчить про незацікавленість їх як батьків у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів аліменти на особистий рахунок дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути по 1681 грн. 60 грн. судового збору з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 155, 157, 164, 165 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради (місцезнаходження: м. Суми вул. Харківська, 35, ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), 3-тя особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (місцезнаходження: м. Суми вул. Харківська, 42, ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на особистий рахунок дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 07 серпня 2019 року.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на особистий рахунок дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 07 серпня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 1681 грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави 1681 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО