Справа № 471/714/19
Провадження № 2/467/37/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06.04.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , поданою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу
Розпорядженням в.о. голови Братського районного суду Миколаївської області Скарницької І.Б. від 19 вересня 2019 року справу передано на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області.
У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за місцем останнього відомого проживання, не подав відзив на позовну заяву.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до розписки від 19 вересня 2018 року, оригінал якої досліджено у судовому засіданні і яка знаходиться у матеріалах справи, відповідач зобов`язався виконати свої зобов`язання в строк до 02 жовтня 2018 року.
Вказана розписка підтверджує укладення між сторонами правочину та оригінал її зберігається саме у позивача.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).
Належна до стягнення з відповідача сума заборгованості відповідно до розписки становить 343 751 грн.
Крім того, правові наслідки порушення строків виконання грошового зобов`язання врегульовано положеннями ст.ст. 610 - 612, 625 ЦК України.
Так, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як встановлено судом, сума невиконаного зобов`язання становить 343 751 грн. та позивач має право на стягнення цієї суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних, оскільки умови укладеного між сторонами договору не передбачають іншого розміру відсотків, які нараховуються на суму невиконаного грошового зобов`язання.
Період прострочення виконання грошового зобов`язання становить з 02 жовтня 2018 року, тобто з дати, визначеної сторонами у розписці по 29 січня 2020 року, тобто по час визначений представником позивача у позові.
Проценти річних (3%) розраховуються за формулою [Проценти] = [Сума боргу] х [Процентна ставка] / 100% / 365 днів * [Кількість днів].
Отже, належною до стягнення з відповідача сумою 3% річних за прострочення зобов`язання за період з 02 жовтня 2018 року по 29 січня 2020 року є сума 13 674 грн. 70 к. ( 343 751 грн.* 3% / 365 днів * 484 днів).
Також з відповідача необхідно стягнути інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання, зазначені позивачем за період з жовтня 2018 року по грудень 2019 року, які розраховуються за формулою: (Збитки від інфляції) = (сума боргу) (Індекс інфляції)/100 - (сума боргу).
За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 , поданою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 3832 (три тисячі вісімсот тридцять дві) грн. 69 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива