Єдиний номер справи 475/1019/19
Провадження 22-ц812/720/20 Головуючий по 1 інстанції Кривенко О.В.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2020р.

за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановила:

У серпні 2019р. ОСОБА_2 пред`явила в інтересах ОСОБА_3 позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позивачка зазначала, що вона з відповідачем є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2015р. їх сина визнано недієздатним з призначенням її опікуном над ним.

Враховуючи те, що син потребує постійного стороннього догляду, так як страждає хронічним стійким психічним розладом у формі глибокої розумової відсталості з поведінковими розладами, а державна соціальна допомога є недостатньою, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 15% заробітку (доходу).

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2020р. позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього недієздатного сина - ОСОБА_3 аліменти у розмірі 10% заробітку (доходу), щомісячно, на період недієздатності останнього, починаючи з 22 серпня 2019р.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.

Позивачка, в поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.198 СК батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За правилами ст.200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , шлюб між якими було розірвано 23 грудня 2010р.

ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи «А» з дитинства безстроково.

Під час судово-психіатричного дослідження у ОСОБА_3 виявлені ознаки глибокого ступеня недорозвитку вищих психічних функцій (мови, сприйняття, емоцій, мислення, пам`яті, інтелекту, критики), гіперкінетичні порушення і за висновком експертів від 08.04.2015р. він страждає хронічним стійким психічним розладом у формі глибокої розумової відсталості (F 73.1). У зв`язку з чим не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2015р. ОСОБА_3 визнано недієздатним.

За даними КНП «Доманівська ЦРЛ» (довідки від 10.07.2019р., 29.07.2019р., висновки ЛКК від 15.01.2015р., 14.08.2017р., 17.08.2018р.) у зв`язку з глибокою розумовою відсталістю, хронічними стійкими психічними розладами, залізо-дефіцитною анемією ОСОБА_3 , який обмежений у самообслуговуванні, здатності до самостійного пересування, орієнтації, спілкуванні має потребу у постійному сторонньому догляді і нагляді, підтримуючій терапії (новопасит, карбамзепін, луцетам), тривалій дієті з високим вмістом заліза (печінка, ізюм, гранати, курага, сухе червоне вино, океанічна риба) та памперсах.

ОСОБА_3 отримує щомісячно 3074,90 грн. державної соціальної допомоги, проживає з матір`ю, яка є його опікуном.

ОСОБА_2 є інвалідом 11 групи, потребує медикаментозного лікування та обстеження, не працює, отримує щомісячну пенсію у розмірі 1497 грн. та допомогу по догляду за інвалідом - 1853 грн.

ОСОБА_1 проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , яка має доньку від першого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно отримує 860 грн. допомоги у зв`язку з народженням їх спільної доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та 2442 грн. допомоги як переміщеній особі на проживання.

Дохід ОСОБА_3 складає заробітна плата (з червня 2018р. по листопад 2018р. та з січня 2019р. по жовтень 2019р. загалом нараховано відповідно 108748,47 грн. і 304268,37 грн. без врахування податків і обов`язкових платежів), а також 3862,65 грн. пенсії.

З наявних в матеріалах справи медичних документів слідує, що ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет, 11 тип, середнього ступеня.

Враховуючи те, що повнолітній непрацездатний син відповідача потребує матеріальної допомоги, а останній будучи працездатним і за сукупним доходом може надавати таку допомогу, то суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав, передбачених ст.198 СК для ухвалення рішення на користь позивача.

Аргументи в апеляційній скарзі щодо недоведеності факту потреби ОСОБА_3 в матеріальній допомозі є безпідставними, так як останній хоча й отримує 3074,90 грн. допомоги від держави у зв`язку з інвалідністю з дитинства, але цих коштів недостатньо з огляду на його недієздатність та надані медичні документи, які свідчать про необхідність підтримуючої терапії, тривалої дієти та постійної потреби у засобах особистої гігієни.

Так, лише на придбання памперсів протягом липня 2019р. позивачкою було витрачено 1563,58 грн., при цьому дати і суми придбання згідно оригіналів чеків різні. Крім того, в цьому ж місяці придбавався карбамзепін на загальну суму 83,90 грн. (а.с.34,35).

Відповідач у свою чергу не надав жодних доказів на спростування цих обставин.

Посилання на порушення процесуального права теж не можна визнати обґрунтованими, тому що відвід судді було заявлено у зв`язку з його процесуальними рішеннями, що з огляду на положення ч.4 ст.36 ЦПК не може бути підставою для відводу. Відхилення ж клопотання про допит свідка, яке було заявлене під час розгляду справи по суті без попереднього письмового повідомлення про своєчасну неможливість явки до суду, не свідчить про упередженість суду, так як дане клопотання було вирішено у відповідності до правил, передбачених ч.3,8 ст.83 ЦПК.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга ви силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2020р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 21 квітня 2020р.

Головуючий: Судді: