РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Якуші Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому,-

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України -Марченко Н.М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 100 000,00 грн., витрат, понесених на проведення дослідження КТЗ та збір документів в розмірі 866,60 грн., а також судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09 листопада 2018 року в м. Харкові на перехресті вул. Героїв Праці з вул. Барабашова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . За результатами ДТП на відповідача за порушення вимог п. 16.6 ПДР України було складено протокол про адміністративне правопорушення. 04.01.2019 року постановою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. В результаті ДТП автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач не мав. Відповідно до п. 34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач своїм дорученням доручив ТОВ «Незалежна експертна компанія» провести техогляд пошкодженого транспортного засобу та визначити вартість його відновлюваного ремонту. За послуги ТОВ «Незалежна експертна компанія» позивач поніс витрати в розмірі 866,60 грн. Даний факт підтверджується рахунком №76 від 29.01.2019 року, актом виконаних робіт та платіжним дорученням №912497 від 22.02.2019 року. Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 477/М/2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 277 292,43 грн. Позивач зазначена, що шкода відповідачем не відшкодована. 09 грудня 2018 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ «Про ОСЦПВ» Бакуніна О.В. подала позивачу повідомлення про ДТП. 31.01.2019 року потерпілий - власник пошкодженого автомобіля «Volkswagen», подав позивачу заяву про відшкодування шкоди. На підставі Наказу №2667 від 18.03.2019 року позивач відшкодував ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №936183 від 20.03.2019 року. Після відшкодування власнику матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача та оплати послуг з урегулювання, позивач отримав право регресної вимоги до відповідача.

На підставі викладеного, позивач просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

21.02.2020 року через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що повідомлення про ДТП було здійснено ОСОБА_3 , власницею автомобіля «Volkswagen Саddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 09.11.2018 року, що підтверджується повідомленням про ДТП, що знаходиться в матеріалах справи. Між тим, згідно акту огляду транспортного засобу №55261 ТОВ «Незалежна експертна компанія» огляд транспортного засобу «Volkswagen Саddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 був проведений ОСОБА_4 тільки 26.12.2018 року, майже через два місяці після повідомлення про ДТП, що на його думку є грубим порушенням п.34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того зазначив, що кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у матеріалах справи відсутнє. Зазначив, що згідно п.5.1 розділу V Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлює, що технічний огляд КТЗ здійснюється тільки особисто оцінювачем (експертом). Наголосив також на тому, що згідно відкритого Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності станом на 14.02.2020 року, відомості про ОСОБА_4 , як оцінювача або суб`єкта оціночної діяльності відсутні. Враховуючи наведене вважав, що акт огляду транспортного засобу «Volkswagen Саddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 з метою оцінки розміру збитків, не можна вважати дійсним, так як він був проведений фізичною особою ОСОБА_4 , який не є експертом (оцінювачем) та з порушенням строку огляду транспортного засобу, що є грубим порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, звіт №477/М/2018 про оцінку вартості відновлювального ремонту «Volkswagen Саddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження ТЗ в ДТП, ТОВ «Незалежна експертна компанія» від 28 січня 2018 року складений та підписаний ОСОБА_4 за відсутністю належних у нього знань, підтверджених відповідними документами, не містить інформації щодо предмету доказування та є недійсним.

12.03.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій останній зазначив, що ОСОБА_4 на дату огляду транспортного засобу «Volkswagen Саddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 (26.12.2018 року) був суб`єктом оціночної діяльності, відомості про якого внесені до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, що підтверджується Свідоцтовм про включення інформації до ДРОСОД від 27.12.2016 року №395, сертифікатом №987/18 від 18.12.2018 року, виданого ТОВ «Незалежна експертна компанія», сертифікатом №1360 від 10.07.1999 року та посвідченням про підвищення кваліфікації оцінювача від 02.03.2017 року. Також зазначила, що відповідно до відомостей з Державного реєстру оцінювачів станом на 28.12.2018 року ОСОБА_4 включений у перелік оцінювачів під номером 973, свою діяльність не припиняв та є оцінювачем по теперішній час. Щодо строків проведення огляду транспортного засобу, то представник позивача зазначає, що повідомлення про ДТП від ОСОБА_3 було зареєстровано МТСБУ 12.12.2018 року, керуючись п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач в межах 10 робочих днів провів огляд автомобілю «Volkswagen Саddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Також наголосила на тому, що ОСОБА_1 був повідомлений про огляд транспортного засобу «Volkswagen Саddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , але на огляд не з`явився, що підтверджується копією повідомлення до ОСОБА_1 , яке міститься у матеріалах справи, а саме у Звіті на 18 сторінці.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2019 позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

ІІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Представник позивача МТСБ - Марченко Н.А., яка діє на підставі довіреності від 06.06.2019 року, у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судових засідань повідомлялись належним чином (а.с.43) , причин неявки в судове засідання не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чинному повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Цих випадків, суд не встановив, а відповідач або його представник суду не довели.

Враховуючи те, що клопотань від учасників справи матеріали справи не містили, а також з огляду на строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які не можуть перевищувати 60 днів з дня відкриття провадження по справі, та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

09.11.2018 року о 12:30 год., керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Г.Праці -вул. Барабашова в м. Харкові, при повороті ліворуч не надав дороги автомобілям, які рухались в зустрічному напрямку, скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.01.2019 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. на користь держави, а також стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 384,20 грн. на користь держави.

Судом встановлено, що автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

09 грудня 2018 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ «Про ОСЦПВ» власник транспортного засобу «Volkswagen CADDY» ОСОБА_3 подала позивачу повідомлення про ДТП (а.с.26).

21.12.2018 року позивач надав доручення ТОВ «Незалежна експертна компанія» на виконання робіт по справі №55261 з метою проведення огляду ТЗ із фотографічною фото фіксацією; скласти протокол огляду; надати фотографії на електронному носії; визначити: ринкову вартість ТЗ на момент ДТП, вартість відновлювального ремонту ТЗ із зазначенням включення або не включення в розраховану суму податку на додану вартість, коефіцієнт фізичного зносу складників, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників (а.с.17 зворотна сторона).

26.12.2018 року оцінювачем ТОВ «Незалежна експертна компанія» був проведений огляд транспортного засобу «Volkswagen CADDY» реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.18), під час якого виявлено та встановлено характер пошкоджень автомобіля, який належить ОСОБА_3 . Повідомлення щодо часу та місця проведення огляду автомобіля «Volkswagen CADDY» реєстраційний номер НОМЕР_2 , було направлено відповідачу (а.с.19).

Відповідно до копії звіту №477/М/2018 про оцінку вартості відновленого ремонту «Volkswagen CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу, який складений оцінювачем ОСОБА_4 , встановлено, що ринкова вартість автомобіля «Volkswagen CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2016 року виготовлення, пошкодженого при ДТП 09.11.2018, на дату ДТП дорівнює 346 300,26 грн.; вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого при ДТП 09.11.2018 дорівнює 277292,43 грн. без врахування ПДВ, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого при ДТП 09.11.2018, дорівнює 329432,12 грн. з врахуванням ПДВ, коефіцієнт фізичного зносу КТЗ складає 0,0 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вказаного автомобіля, пошкодженого при ДТП 09.11.2018, дорівнює 277292,43 грн. без врахування ПДВ, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого при ДТП 09.11.2018, дорівнює 329432,12 грн. з врахуванням ПДВ (а.с.11-16, 19-25).

31.12.2019 року власник транспортного засобу «Volkswagen CADDY» ОСОБА_3 подала позивачу заяву про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної її автомобілю в результаті дорожньо-транспортної пригоди з провини відповідача (а.с.27).

Згідно Наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 2667 від 18.03.2019 року, а також платіжного доручення № 936183 від 20.03.2019 ОСОБА_3 відшкодовано майнову шкоду в сумі 100 000,00 грн.

V. Норми права, що підлягають застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України, в разі заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, обов`язок по її відшкодуванню покладається на особу, яка володіє транспортним засобом, використання якого призвело до заподіяння шкоди. Цією особою в даній справі є відповідач.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Згідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

VІ. Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Такою особою у виниклих правовідносинах є відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки, згідно ст. 1187 ЦК України, з вини якої завдано шкоду майну позивача.

При цьому, суд вважає, доведеним той факт, що саме відповідачем було порушено вимоги Правил дорожнього руху України.

Розмір шкоди, яка заподіяна позивачу даною дорожньо-транспортною пригодою, ґрунтується на отриманому судом на висновку комісійної авто-товарознавчої експертизи від звіту №477/М/2018 про оцінку вартості відновленого ремонту «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу, який складений оцінювачем ОСОБА_4 .

Судом вбачається, що оцінювач ОСОБА_4 на час складання звіту мав свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності від 27.12.2016 року (а.с.25 зворотна сторона), а ТОВ «Незалежна експертна компанія» сертифікат №987/18 від 18.12.2018 року суб`єкта оціночної діяльності (а.с.25 зворотна сторона).

Вказане підтверджується і відомостями з реєстру оцінювачів станом на 28.12.2018 року, тобто на час проведення оцінки http://www.spfu.gov.ua/userfiles/xlsx/dro-2018-12-28_5584.xlsx та відомостями з реєстру суб`єктів оціночної діяльності http://www.spfu.gov.ua/userfiles/xlsx/reestrsod-28122018_5583.xlsx.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає доводи відповідача щодо того, що долучений до матеріалів справи звіт про оцінку вартості відновленого ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 є неналежним доказом, спростовуються матеріалами справи.

Клопотань про призначення експертизи з приводу того, що встановлена вартість матеріального збитку суперечить дійсності, відповідач не заявляв. Крім того, доказів в обґрунтування того, що сума страхового відшкодування, яка сплачена позивачем не відповідає розміру спричинених збитків, є завищеною та відповідно є необґрунтованою, відповідачем також не надано та матеріалами справи не підтверджено.

Також, судом встановлено, що відповідач не здійснив добровільне відшкодування завданої ним матеріальної шкоди власнику постраждалого автомобіля, оскільки доказів цього матеріали справи не містять.

У зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 100000 грн. та сплачено послуги ТОВ «Незалежна експертна компанія» в розмірі 866,60 грн.

Таким чином загальна сума витрат понесених Моторно (транспортне) страховим бюро України становить 100866,60 грн.

Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу

Отже, відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.

VІІ. Судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 1921,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.

Стягнути у порядку регресу з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень 00 копійок та витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів в розмірі 866 (вісімсот шістдесят шість) гривень 60 коп., а разом 100 866 (сто тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо)на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) сплачений судовий збір в сумі 1921 гр. 00 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, МФО 322313, , р/р НОМЕР_4 в Укрсімбанку м. Києва, адреса для листування: 02154, м. Київ, б-р Русанівський б.8,

Представник позивача -Марченко Ніна Миколаївна, адреса для листування: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача - адвокат Горностаєв Вячеслав Іванович, адреса для листування - АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 06.04.2020 року.

Суддя: