Справа № 344/3873/20
Провадження № 4-с/344/40/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк», заінтересовані особи: старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Постоєнко Михайло Васильович та Калініченко В`ячеслав Володимирович про визнання неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, зобов`язання прийняти до виконання виконавчий документ, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось в суд із наведеною скаргою, посилаючись на те, що старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Постоєнком Михайлом Васильовичем винесено повідомлення без номеру та дати про повернення судового наказу № 2н-9887/2009 року, виданого Івано-Франківським міським судом 10 липня 2009 року. Підставою повернення стала обставина відсутності дати народження боржника у виконавчому документі. Вважає дане повідомлення неправомірним, оскільки державний виконавець має можливість самостійно з`ясувати відсутні дані, необхідні для проведення виконавчих дій.

Представник заявника (стягувача у виконавчому провадженні), боржник та державний виконавець у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням того, що сторони по справі не з`явились та положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

10 липня 2009 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ по справі № 2н-9887/2009 року, яким присуджено стягнути із ОСОБА_1 на користь ВАТ «Плюс Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 200 грн. 98 коп., судовий збір в сумі 76 грн. та 44 грн. 10 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі повідомлення від 28 лютого 2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Постоєнком Михайлом Васильовичемсудовий наказ № 2н-9887/2009 року повернуто стягувачу Акціонерному товариству «Ідея Банк» без прийняття до виконання, що підтверджується копією повідомлення (а.с.9).

Підставою повернення головний державний виконавець вказав - відсутність дати народження боржника у виконавчому документі та зіслався на ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документу, зокрема, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документу.

Наведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом України у справі № 6-62цс14.

Однак державний виконавець вирішуючи питання відкриття виконавчого провадження на положення статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» уваги не звернув, та прийняв помилкове рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання слід визнати неправомірним.

Щодо вимоги заявника (стягувача) про зобов`язання державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ, то суд вважає, що така вимога підлягає до часткового задоволення, а саме, слід зобов`язати державного виконавця повторно розглянути заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про прийняття до виконання судового наказу № 2н-9887/2009 року, виданого Івано-Франківським міським судом 10 липня 2009 року, оскільки тільки до повноважень державного виконавця входить питання відкриття виконавчого провадження, суд не вправі замінювати собою державного виконавця та втручатись в коло його повноважень.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк», заінтересовані особи: старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Постоєнко Михайло Васильович та ОСОБА_1 про визнання неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, зобов`язання прийняти до виконання виконавчий документ - задовольнити частково.

Визнати неправомірним повідомлення старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Постоєнка Михайла Васильовича про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, а саме судового наказу № 2н-9887/2009 року, виданого Івано-Франківським міським судом 10 липня 2009 року.

Зобов`язати старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Постоєнка Михайла Васильовича повторно розглянути заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про прийняття до виконання судового наказу № 2н-9887/2009 року, виданого Івано-Франківським міським судом 10 липня 2009 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Ухвала складена та підписана 03 квітня 2020 року.

Суддя Бабій О.М.