Справа № 202/7907/19
Провадження № 2/202/700/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

секретаря судового засідання - Репіної А.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 22.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №83815 в електронній формі, відповідно до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» надав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1201,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика надається строком на 30 днів. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем. Представник позивача вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» в порядку, встановленому п.1.4. договору позики, на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики у розмірі 1201,00грн. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови договору позики, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.

Тому, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 51 521,26 грн., яка складається з: 1201,00 грн. - основний борг; 12874,28 грн. - заборгованість по відсоткам; 37445,98 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про заборгованості за договором позики.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 26 грудня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява представника про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 укладено договір позики №83815 від 22.10.2016 року в електронній формі.

Відповідно до умов Договору позики № 83815, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1201,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, за користування позикою зазначені у п.1.5. цього договору.

Пунктами 1.2.-1.4. договору позики №83815 від 22.10.2016 року передбачено, що строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Позика надається строком на 30 днів. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання договору позики між позичальником і позикодавцем.

Відповідно до п.1.5. та п.1.6. договору позики №83815 від 22.10.2016 року, нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 0,95 процентів від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою; 0,95 процентів від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку зазначеного в п.1.2 цього договору; 3.8 проценти від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за договором. У разі повернення суми позики та сплаті процентів за користування позикою протягом 3 днів після закінчення строку визначеного п. 1.2 цього договору позики, нарахування процентів у розмірі 3.8 проценти від суми позики, що не була повернута своєчасно не проводиться, в іншому випадку, проценти нараховуються відповідно до умов п. 1.5 цього договору.

П. 3.1. договору позики передбачено, що позичальник зобов`язаний здійснювати повернення позики та нарахованих процентів на умовах, встановлених цим договором. Сторони досягли згоди у тому, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до графіку розрахунків.

В розділі 8 договору позики «Реквізити та підписи сторін» зазначено, що цей договір підписано за допомогою електронного підпису.

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1 201,00 грн., що підтверджується повідомленням вих. № 4946-ВП від 30.10.2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» послуги з переказу грошових коштів згідно з Договором про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016 року.

Згідно довідки щодо заборгованості за договором № 83815 від 22.10.2016 року, станом на 20.11.2019 року загальна сума заборгованості позичальника перед позикодавцем за вищевказаним договором позики та всіма нарахованими відсотками згідно нього становить 51 521,26 грн., яка складається з: 1201,00 грн. - основний борг; 12874,28 грн. - заборгованість по відсоткам; 37445,98 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі змістом договору позики, позика надається строком на 30 днів, дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання договору позики між позичальником і позикодавцем, тобто позику було надано 22.10 2016 року, кінцевий термін повернення позики є 21.11.2016 року.

Відповідно до графіку розрахунків до договору позики №83815 від 22.10.2016 року, який є невід`ємною частиною Договору, сукупна вартість позики складає 1581,88 грн., з яких 1201 гривень сума договору та 380,88 гривень проценти за користування позикою.

Таким чином вимоги позивача в частині стягнення суми позики в розмірі 1201,00 грн. та відсотки в межах строку дії позики у сумі 380,88 грн., а всього 1581,88 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в іншій частині, суд виходить з наступного.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Таким чином право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Указаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» в частині стягнення процентів за межами строку кредитування безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Надана позивачем в обґрунтування розміру заборгованості за відсотками та простроченими відсотками довідка, не містить зазначення періодів (кількості днів) за які нараховані відсотки, розміри відсоткової ставки та дати операцій за рахунком обліку заборгованості.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Відповідно до ст.ст.15,16,512, 514, 525,526, 625,1046-1050 ЦК України, та керуючись ст.ст.4,5,12,76-81,258-259,263-265,268,274 -279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», , адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48, заборгованість за Договором позики № 83815 від 22 жовтня 2016 року, у розмірі 1581,88 гривень, що складається з наступного: 1201,00 гривень основний борг; 380,88 гривень відсотки за користування позикою.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», , адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48, судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Мачуський