Справа № 466/1889/20
У Х В А Л А

30 березня 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В. розглянувши матеріали заяви Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс на Липинського, 28» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території,

встановив:

Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс на Липинського, 28» звернулося з заявою до суду про видачу судового наказу, де ставляться вимоги про стягнення з ОСОБА_1 , як власника нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , на його користь заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, згідно тарифів, затверджених рішенням загальних зборів ОСББ «Житловий комплекс на Липинського, 28» в сумі 160 777, 08 грн. та судові витрати.

Свої вимоги ОСББ «Житловий комплекс на Липинського, 28» обґрунтовує тим, що боржник ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення за вказаною адресою.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та обєднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку".

Як вбачається зі змісту поданої ОСББ «Житловий комплекс на Липинського, 28» заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, стягувач просить стягнути з боржника на його користь суму заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, згідно тарифів, затверджених рішенням загальних зборів ОСББ «Житловий комплекс на Липинського, 28» в сумі 160 777, 08 грн. та судові витрати.

Відповідно до положень закону «Про житлово-комунальні послуги» вказані вимоги не відносяться ні до вимог про стягнення житлово-комунальних послуг, передбачених п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, ні до будь-яких інших вимог, визначених у ч. 1 ст. 161 ЦПК України, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 165 ЦПКУкраїни суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Виходячи з викладеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст.165, ч.2 ст. 166 ЦПК України

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСББ «Житловий комплекс на Липинського, 28» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю. В. Донченко