Справа № 2-207/11
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Панченко О.М.

за участю секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» Ільченко Юлії Олександрівни про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, просить суд здійснити заміну сторони у виконавчому провадженні відносно виконання виконавчого листа по справі №2-207/11 р. щодо стягнення на користь кредитора з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором та судових витрат, а саме з стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Приватні інвестиції».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, направивши на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися судом про день, час та місце розгляду заяви.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2011 року по справі № 2-207/11 було задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту.

01.02.2012 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилено, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2011 року залишено без змін.

Як вказує представник заявника у своїй заяві, 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. 05.02.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2151/К.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то п. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши заяву заявника про заміну стягувача у виконавчому листі та додані до неї документи, а також матеріали цивільної справи № 2-207/2011 судом було встановлено, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які заявник посилається в своїй заяві та які є підставою для заміни сторони виконавчого провадження. А саме, заявником до своєї заяви додано копію договору № 2151/К про відступлення прав вимоги від 05.02.2020 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції». Проте, матеріали даної заяви не містять копії договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк».

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 55,76-79, 263, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» Ільченко Юлії Олександрівни про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Панченко