Постанова

Іменем України

02 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 126/2087/17-ц

провадження № 61-35272св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року у складі судді Гуцола В. І. та постанову апеляційного суду Вінницької області від 29 березня 2018 року у складі суддів: Денишенко Т. О., Марчук В. С., Берегового О. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Устянська сільська рада Бершадського району Вінницької області, комунальне підприємство «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації»,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності на самочинне будівництво.

Позов мотивований тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будин-ку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 07 квітня 2009 року серії ЯЖ № 789949. Окрім того, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 07 квітня 2009 року серії ЯЖ № 789950 він є власником земельної ділянки площею 0,3843 га з цільовим призначенням для ведення особистого се-лянського господарства. При проведенні КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційних робіт у житловому будинку АДРЕСА_1 встановлено, що за вказаною адресою знаходиться житловий будинок «А», загальною площею 22,5 кв. м, Ж - жомова яма, К - колодязь. Однак житловий будинок та жомова яма є самочинним будівництвом. Він є інвалідом ІІ групи, отримати субсидію чи розпорядитися житловим будинком не може через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Будівельні роботи проведені з дотриманням будівельних норм, про що свідчить технічний висновок про обстеження технічного стану житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно з яким житловий будинок придатний до подальшого використання за своїм прямим цільовим призначенням, стан будівлі задовільний.

Просив визнати за ним право власності на цілий житловий будинок «А», загальною площею 22,5 кв. м, житловою площею 10,4 кв. м, Ж - жомову яму, К - колодязь, які розташовані по АДРЕСА_1 .

27 вересня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позовної вимоги щодо визнання за ним права власності на криницю садиби.

У подальшому заявою від 08 грудня 2017 року позивач уточнив та доповнив свої позовні вимоги, просив зобов`язати відповідачів учинити дії щодо визнан-ня за ним права власності на житловий будинок та земельні ділянки, зобов`яза-ти КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» припинити дії, що порушують його право власності шляхом видачі технічного паспорта, а також стягнути з відповідачів моральну шкоду у сумі 5 тис. грн. Мотивував такі доповнення позову тим, що рішення ради про пеердачу йому землі є дозвільними документами га будівництво жилого будинку і споруд, що виключає самочинність його дій в зведенні житла. За атких обставин, зазначення КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» у технічному паспорті на будинок про самочинне будівництво є незаконним. Також до технічного паспорта не внесено загальної площі земельної ділянки під будинком.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 25 січня 2018 року на задоволення уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до участі у справі в якості співвідповідача залучене КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації».

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року позов ОСОБА_1 до Устянської сільської ради Бершадського райо-ну Вінницької області, КП «Бершадське РБТІ» про визнання права власності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди в частині вимог до Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, КП «Бер-шадське РБТІ» про визнання права власності на земельні ділянки, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди на підставі заяви ОСОБА_1 , по-даної в судовому засіданні 26 січня 2018 року до початку розгляду справи по суті, залишений без розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року прийнято визнання позову відповідачем Устянською сільською радою Бершадського району Вінницької області, позов ОСОБА_1 задоволений, визнано за ним право приватної власності на цілий житловий будинок «А», за-гальною площею 22,5 кв. м, житловою площею 10,4 кв. м, розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду мотивовано тим, що, оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 29 березня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач є власником земельної ділянки, на якій він здійснив самочинне будівництво житлового будинку. Це будівництво не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відтак у суду об`єктивно відсутні підстави для відмови у задоволенні позову, тому слід погодитися з висновком суду першої інстанції щодо підставності визнання права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_1 . Крім того, позов визнаний і відповідачем Устянською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Щодо аргументів апеляційної скарги скаржника про залишення без вирішення вимог, які ставилися ним в уточненнях та доповненнях до позовної заяви, слід зазначити, що своєю заявою, наявною в матеріалах справи на аркуші сімдесят п`ять, він просив дану справу слухати в частині вимог щодо самочинно збудованого житлового будинку, а решту вимог залишити без розгляду. Відтак, ухвалою Бершадського районного суду Вінницької об-ласті від 26 січня 2018 року позов ОСОБА_1 до Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, КП «Бершадське районне бюро тех-нічної інвентаризації» про визнання права власності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди в частині вимог до Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на земельні ділянки, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди залишений без розгляду. Дана ухвала набрала законної сили та жодною зі сторін у справі до цього часу не оспорюється. Тому доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають, адже жодним чином вони не спростовують правильного й об'єктивного рішення суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 росить скасувати судові рішення та передати спарву на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не розглянули по суті його уточнення до позову, він не мав наміру залишати частину позовних вимог без розгляду, таку заяву подав його адвокат, що мав його підписи на чистих аркушах.

(2) Позиція відповідача

У відзиві на касаційну скрагу Устянська сільська рада Бершадського району Вінницької області зазначає, що рада визнала позов лише тому, що в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат позивач відмовився від вимог. Крім того, ОСОБА_1 не довів вини ради як відповідача.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

08 лютого 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX (далі - Закон від 15 січня 2020 року № 460-IX).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

На підставі пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав таку заяву.

В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду частини його позовних вимог, а саме: просив «слухати справу в частині самовільно збудованої хати, а решту вимог залишити без розгляду» (а. с. 75).

Згідно запису технічної фіксації судового засідання суду першої інстанції 26 січня 2018 року у судовому засідання був присутнім ОСОБА_1 та його представник, на запитання судді щодо уточнення меж розгляду справи стороною позивача підтверджено залишення без розгляду позову в частині визнання права власності на земельні ділянки, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про безпідставність посилань позивача на невирішення по суті його вимог в частині визнання права власності на земельні ділянки, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» виготовити та видати технічний паспорт з реєстраційним номером садиби АДРЕСА_1 .

Крім того, ухвала Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року про залишення частини позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду не була оскаржена заявником та набрала законної сили.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги є безпідставними та не впливають на законність судових рішень у справі.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 29 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко