Постанова

Іменем України

25 березня 2020 року

м. Київ

справа № 183/2079/19

провадження № 61-22673св19

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М. (суддя-доповідач),

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником Криловою Оленою Леонідівною, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року у складі судді Ткаченко І. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 06 червня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4 000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення зобов`язань ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, у результаті чого станом

на 28 лютого 2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі

11 430,56 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі

2 811,99 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6 698,07 грн, пеня та комісія у розмірі 900,00 грн, фіксована частини штрафу у розмірі 500,00 грн та процентна складова штрафу у розмірі

520,50 грн.

Посилаючись на зазначене, АТ КБ «ПриватБанк» просило задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 червня 2011 року у розмірі 2 811,99 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а тому, з урахуванням положень частини першої статті 1212 ЦК України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у частині непогашеного тіла кредиту у розмірі

2 811,99 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням 16 жовтня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, підписану представником Криловою О. Л.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року залишено без руху та встановлено строк десять днів із моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що до апеляційної скарги не додано ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю представника банку Крилової О. Л .

Крім того, апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України. Клопотання про поновлення процесуального строку у зв`язку з тим, що оскаржуване судове рішення банк отримав лише 17 вересня 2019 року на електронну адресу, не підтверджено належними і допустимими доказами.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що підстави, на які посилається

АТ КБ «ПриватБанк» для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року, не можуть бути визнані поважними, оскільки зі знімку екрану з програмного комплексу банку не встановлено, що саме оскаржуване судове рішення було отримано позивачем електронною поштою 17 вересня 2019 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13 грудня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, підписану представником Криловою О. Л., у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального прав, просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу для продовження розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У січні 2020 року справа № 522/6708/19 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження, чим порушив право позивача на доступ до суду.

Висновок суду апеляційної інстанції про пропуск АТ КБ «ПриватБанк» строку на апеляційне оскарження є помилковим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки оскаржуване судове рішення надіслано позивачу лише

17 вересня 2019 року, що підтверджується копією знімку з програмного комплексу банку щодо отримання процесуальних судових документів, а доказів направлення заочного рішення суду першої інстанції на поштову адресу позивача матеріали справи не містять.

Крім того, оскаржуване судове рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень було зареєстровано та оприлюднено також лише 17 вересня 2019 року.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задоволено частково.

18 березня 2019 року представник позивача подав до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.42).

Не погодившись рішенням суду першої інстанції, 16 жовтня 2019 року представник АТ КБ "ПриватБанк" - Крилова О.Л. подала апеляційну скаргу (а.с. 72).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року залишено без руху та встановлено строк десять днів із моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків, а саме: подачі ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та клопотання про поновлення процесуального строку і доказів поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження.

14 листопада 2019 року на виконання ухвали судді Дніпровського апеляційного суду 01 листопада 2019 року надійшла заява

АТ КБ «ПриватБанк» про усунення недоліків.

Заява мотивована тим, що копію оскаржуваного рішення

АТ КБ «ПриватБанк» отримало електронною поштою 17 вересня 2019 року, що підтверджується копією знімку з програмного комплексу банку щодо отримання процесуальних судових документів. Зазначено, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень у справі № 357/3846/19 заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 30 серпня 2019 року зареєстровано та оприлюднено 17 вересня

2019 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши аргументи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції в повній мірі не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 357 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм процесуального права, дає підстави для висновку про те, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частина четверта статті 358 ЦПК України визначає, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка подає апеляційну скаргу, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

За положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суд повинен направити учасникам справи остаточний повний текст судового рішення (ст. 272 ЦПК України). Відсутність у справі даних про направлення судового рішення у поєднанні з іншими обставинами є підставою для поновлення строку на оскарження судового рішення.

Судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до повноважень суду, які вирішують це питання і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти чи є обставини, на які посилається заявник як такі, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку та оцінивши та встановивши всі обставини пропуску строку надати мотиви свого рішення у відповідності до доводів щодо поновлення строку.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд вважав неповажними причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, вказані АТ КБ «ПриватБанк» у заяві на виконання вимог ухвали про залишення скарги без руху.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком як таким, що є передчасним з огляду на те, що апеляційним судом не перевірено доводи апеляційної скарги, а саме, що у матеріалах справи відсутні докази отримання АТ КБ «ПриватБанк» та його представником оскаржуваного судового рішення засобами поштового зв`язку, а у Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року у справі № 183/2079/19 за позовом АТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зареєстровано 17 вересня 2019 року та оприлюднено 18 вересня 2019 року.

Апеляційний суд зазначеного не врахував та, відмовивши у відкритті апеляційної скарги без належних правових підстав, порушив право позивача на апеляційне оскарження судового рішення як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на це, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

За умови обмеження реалізації права АТ КБ «ПриватБанк» на апеляційне оскарження судового рішення, ухвала апеляційного суду не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Під час продовження розгляду справи апеляційний суд має врахувати викладене вище, повторно вирішити питання про відкриття апеляційного провадження із викладенням обґрунтованих мотивів відкриття провадження у справі чи відмови у відкритті провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційніскарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником Криловою Оленою Леонідівною, задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Сімоненко

Судді А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик