Справа № 428/8914/19
Провадження № 2/428/1161/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

В даній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були колишніми співвласниками вказаної квартири, зареєстровані в приміщенні до фактичного придбання позивачем даного нерухомого майна. Позивач вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , так як згідно з договором купівлі-продажу від 04.09.2017 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були її співвласниками, продали квартиру позивачу, а отже право користування квартирою у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втрачено. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі не є власниками житлового приміщення, не проживають тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, до суду надіслали заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 04.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1386, та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 96228676 від 04.09.2017.

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є сторонніми особами для неї, колишніми співвласниками квартири, які були у ній зареєстровані до придбання нею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та які втратили право користування зазначеною квартирою, оскільки згідно з договором купівлі-продажу від 04.09.2017 року квартиру придбала позивач, а також на те, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі тривалий час. Безпідставне перебування відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14, згідно з якою право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачами, а також те, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі, не є її власниками та не є членами сім`ї позивача, а існування реєстрації відповідачів в квартирі позивача обмежує її право власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 3 від 30.07.2019 у сумі 768,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в рівних долях по 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. з кожного відповідача.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 03 березня 1999 року;

- відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 03 березня 1999 року.

Суддя І. С. Посохов