Справа № 454/3381/19 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/450/20 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

03 квітня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді Копняк С.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року, постановлену в складі головуючого судді Адамовича М.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області та Державної Казначейської служби України про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області та Державної Казначейської служби УКраїни про відшкодування шкоди - повернуто позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, текст якої виконано російською мовою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року залишено без руху та надано апелянту можливість протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме подати апеляційну скаргу за формою та змістом відповідно до ст. 356 ЦПК України у редакції, викладеній українською мовою та копії апеляційних скарг відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Супровідним листом від 11 лютого 2020 року та повторно 16 березня 2020 року копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було скеровано ОСОБА_1 за адресою зазначеною в апеляційній скарзі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Буглов отримав копію ухвали 17 березня 2020 року.

17 березня 2020 року електронною поштою та 25 березня 2020 року простим письмовим відпраленням на адресу Львівського апеляційного суду від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року надійшли доповнення до апеляційної скарги, виконані російською мовою.

Перевіривши матеріали справи, важаю, що апеляційну скаргу слід повернути апелянту з огляду на наступне.

Апеляційна скарга, як форма звернення до суду, повинна відповідати встановленим законом вимогам. Дотримання вимог до форми апеляційної скарги повинно забезпечувати повне ознайомлення із її змістом, переліком учасників справи, установлення питань, які потребуватимуть вирішення в ході розгляду справи та ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

В рішенні Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №8-рп/2008 (справа про мову судочинства) зазначено:

5.1. Конституція України визначає, що державною мовою в Україні є українська мова (частина перша статті 10). Статус української мови як державної є складовою конституційного ладу держави нарівні з її територією, столицею, державними символами.

За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в пункті 3 мотивувальної частини Рішенні від 14 грудня 1999 року №10-рп/99 (справа про застосування української мови) під державною (офіційною) мовою розуміється мова, якій державою надано правовий статус обов`язкового засобу спілкування у публічних сферах суспільного життя. До такої сфери належить діяльність органів судової влади.

Відповідно до статті 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України.

Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

5.2. Відповідно до частини п`ятої статті 10 та пункту 4 частини першої статті 92 Конституції України порядок застосування мов визначається виключно законами України.

Офіційне застосування державної мови в адміністративному і цивільному судочинстві врегульовано Законом України "Про судоустрій України" (частина перша статті 10), а також оспорюваними статтями Кодексів. Державною мовою здійснюються ведення судового процесу, складання судових документів та інші процесуальні дії і відносини, що встановлюються між судом та іншими суб`єктами на всіх стадіях розгляду і вирішення адміністративних та цивільних справ.

Кодекси гарантують громадянам, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, право користуватися в судовому процесі їх рідною мовою або мовою, якою вони володіють (частина друга статті 15 КАС України, частина друга статті 7 ЦПК України).

Отже, законодавче регулювання мови судочинства та зазначеного права громадян є необхідною умовою належного застосування мов у адміністративному і цивільному судочинстві.

Отже, документи, які подаються суду та стосуються розгляду справи, мають бути викладені мовою судочинства, тобто українською. Особам, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою України, забезпечено право користуватися рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Такої ж позиції у застосування норм права притримується Верховний Суд у постанові від 14 січня 2019 року у справі №644/3052/17-ц, від 20 березня 2019 року у справі №2-674/10, від 26 березня2019 року у справі №623/39/19, від 13 червня 2019 року у справі №535/139/15-ц, від 26 березня 2019 року у справі №642/4666/19 та постановах від 24 жовтня 2018 року у справі № 757/7543/17-ц, від 09 листопада 2018 року у справі № 815/39/17.

На виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року скаржник не подав апеляційної скарги, викладеної українською мовою відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а подане ним доповнення до апеляційної скарги не можна вважати належним виконання вимог ухвали.

У відповідності до ч.2 ст. 357, ст. 185 ЦПК України, якщо апелянт відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне недоліки апеляційної скарги, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

При цьому, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року, постановлену в складі головуючого судді Адамовича М.Я. у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області та Державної Казначейської служби України про відшкодування шкоди - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Копняк С.М.