УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020 р. Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., розглянувши цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», боржник ОСОБА_1 «про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату для пред`явлення виконавчого документа до виконання»,

У С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-12017/10, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, та про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу виконавчого листа по справі №2-12017/10 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Донецької обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0043/74/164211 від 08 жовтня 2010 року станом на 09 серпня 2010 року, відсотків за користування кредитом, пені за порушення строків погашення кредиту разом у сумі 58550,36 грн, судових витрат у розмірі 705,50 грн, пославшись на таке:

20 вересня 2010 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області прийнято рішення у цивільній справі №2-12017/10 за позовом ВАТ „Райффайзен Банк Аваль в особі Донецької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором.

19 березня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області постановлено ухвалу, якою заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні в цивільній справі №2-12017/10 задоволено.

Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло статусу сторони виконавчого провадження стягувача лише після постановлення судом ухвали від 19.03.2018, отже й можливість користуватися правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження», виникла після набрання чинності вказаною ухвалою суду.

03 жовтня 2019 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося з запитом про стан виконавчого провадження до Костянтинівського МРВ ДВС Східного МРУ МЮ (м. Харків).

20 січня 2020 року на адресу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшла відповідь, в якій зазначено, що виконавчий лист 2-12017/10 про стягнення грошових сум з ОСОБА_1 05.12.2011 повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2-12017/10 сплинув до того часу, коли судом була постановлена ухвала про заміну сторони виконавчого провадження стягувача на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», у зв`язку із чим новим стягувачем пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а причини такого пропуску безумовно є поважними.

Новий стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» отримав від попереднього кредитора всі наявні процесуальні документи по справі, у тому числі оригінал виконавчого листа №2-12017/10, проте в процесі обробки матеріалів справи та перевезення документів до структурного підрозділу заявника, новий стягувач втратив відповідні виконавчі листи та не має можливості виконати рішення суду.

Отже, можливість направлення до ДВС виконавчого документа це не лише обов`язковість вимог закону та право стягувача, а ще й гарантія своєчасного, повного та реального виконання судового рішення.

Таким чином, на теперішній час виконавчий лист по справі №2-12017/10, що виданий Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, не може бути пред`явлений новим стягувачем до виконання з поважних причин, а тому вищевказаний факт унеможливлює виконання судового рішення, що грубо порушує права стягувача в частині стягнення на свою користь існуючої заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», боржник ОСОБА_1 . - у судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою у розгляді заяви.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2010 року у цивільній справі 2-12017/10, що набрало чинності, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Донецької обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором №014/0043/74/164211 від 08 жовтня 2010 року станом на 09 серпня 2010 року, відсотки за користування кредитом, пеню за порушення строків погашення кредиту в разом в сумі 58550,36 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн 36 копійок, судові витрати у розмірі 705, 50 (сімсот п`ять) гривень 50 копійок (а.с.31).

09 грудня 2010 року на примусове виконання ухваленого судом рішення позивачу було видано виконавчий лист (а.с.32).

Судовою ухвалою від 13.09.2019 у рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2010 року в цивільній справі №2-12017/10 внесені виправлення: дата кредитного договору №014/0043/74/164211 зазначена як «08 жовтня 2008 року» у всіх випадках (а.с.89). Ухвала набрала законної сили 01.10.2019.

Судовою ухвалою від 19 березня 2018 року замінено сторону виконавчого провадження за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2010 року по справі № 2-12017/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором зі стягувача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.55-57). Ухвала набрала законної сили 04.04.2018.

Листом Костянтинівського МРВ ДВС Східного МРУ МЮ (м. Харків) від 16.03.2020 №17-12-13/27023 повідомлено, що 15.02.2011 на виконання надійшов виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» боргу у розмірі 58550,50 грн, який 24.02.2011 повернутий стягувачу на підставі п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного у 2011 році). Станом на 16.03.2020 вищевказаний лист до Костянтинівського МРВ ДВС Східного МРУ МЮ (м. Харків) не надходив (а.с.129).

Новий стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за його ствердженням, отримав від попереднього кредитора всі наявні процесуальні документи по справі, в тому числі оригінал виконавчого листа №2-12017/10, проте в процесі обробки матеріалів справи та перевезення документів до структурного підрозділу заявника втратив відповідні виконавчі листи та не має можливості виконати рішення суду.

Вирішуючи питання можливості видачі дублікату виконавчого листа з поновленням строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд виходив з такого:

Частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Відповідно до п.17.4 Розділу VIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) зазначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За приписами ст.21 Закону України про виконавче провадження» у редакції, що діяла на час ухвалення судового рішення, строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлювався протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, доказуванню та встановленню підлягають такі обставини:

1. Чи звертається особа із заявою про видачу дублікату виконавчого листа в межах строку, передбаченого п.17.4 Розділу VIII Перехідних положень ЦПК України.

2. Чи надала сторона докази втрати виконавчого листа.

3. Чи можуть бути визнані поважними обставини, які зумовили звернення до суду із пропуском процесуальних строків.

4. Чи не є поданням вказаної заяви фактичним зловживанням процесуальними правами.

Як доказ, що виконавчі документи втрачено, стягувачем надано довідку б/н від 04.02.2020 про втрату виконавчих листів (а.с.117).

Надаючи оцінку цьому доказу, суд виходить за того, що ця довідка констатує лише факт втрати виконавчого листа у справі.

Доказів же на підтвердження обставин втрати виконавчого листа та поважності обставин, які зумовили звернення до суду із пропуском процесуальних строків, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» суду не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Такими доказами могли б бути, як приклад, матеріали службового розслідування з приводу втрати виконавчого документу та не звернення його вчасно до примусового виконання.

Таким чином, можна констатувати, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження втрати виконавчого листа до поданої заяви не надано, а ствердження щодо того, що документи були втрачені «в процесі обробки матеріалів справи та перевезення документів до структурного підрозділу заявника» - голослівне та не базується на жодних доказах.

Також, за ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 Цивільного кодексу України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З огляду на наведене, слід прийти до висновку, що після переходу прав вимоги на стадії виконавчого провадження до нового кредитора, відбувається набуття прав первісного кредитора, зокрема, щодо звернення у встановлений законом строк у відповідний відділ державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду, в обсягах, та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

З часу повернення державним виконавцем виконавчого листа, 24.02.2011, по день фактичного вступу до справи нового кредитора, 04.04.2018, тобто протягом майже восьми років, первісний стягувач до відповідного відділу ДВС повторно не звернувся.

Тож строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі сплинув до того часу, коли судом була постановлена ухвала про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

В той же час, пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання є правом а не обов`язком стягувача.

Виходячи з наведеного, не можна визнати поважними вказані заявником (який є юридичною особою) причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і те, що ці обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Слід зазначати, що ЄСПЛ в своїх рішеннях, які є частиною національного законодавства, неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так в рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заявлені ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вимоги про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.442,433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф. 34, ), боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) «про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату для пред`явлення виконавчого документа до виконання» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: