Справа № 161/747/20
Провадження № 2/161/2051/20
У Х В А Л А

02 квітня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову. Просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 7527 по виконавчому провадженню № 66675586 з підстав, викладених в заяві.

Відповідно до ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Судом при розгляді заяви встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Женева», треті особи приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також судом достовірно встановлено, і це вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, що в ній взагалі відсутнє належне обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Оскільки, єдиною підставою для забезпечення позову заявником вказано те, що «відкриття провадження по справі не зупиняє виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника, а у разі задоволення позову унеможливить повернення стягнутих коштів».

Таким чином, із змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову неможливо встановити, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача (заявника). Оскільки самою ОСОБА_1 таких обставин не наведено взагалі. Обґрунтування, викладене заявником в заяві про забезпечення позову жодним чином не підтверджує наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Оскільки навіть не викладено обставин, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов. А лише зазначено про неможливість повернення стягнутих коштів у зв`язку з тим, що відкриття провадження по справі не зупиняє виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Внаслідок виключно формальної наявності обґрунтування необхідності забезпечення позову, суд взагалі позбавлений можливості встановити, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що внаслідок виключно формальної наявності обґрунтування необхідності забезпечення позову, суд взагалі позбавлений можливості встановити, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Ковтуненко