Справа № 683/322/20
20 березня 2020 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.
секретаря Борикіної Л.В.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 683/322/20, 2/683/605/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить визнати її такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявленого позову вказує, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , де на даний час проживає. У даній квартирі окрім нього зареєстрована відповідачка - ОСОБА_2 , з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі. 27 березня 2019 року рішенням Старокостянтинівського районного суду їхній шлюб розірвано. Вказує, що неодноразово звертався до відповідачки з проханням знятися з реєстраційного обліку у належній йому на праві власності квартирі, оскільки він не може належним чином володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Крім того, він не може оформити субсидію по оплаті за комунальні послуги. Однак відповідачка відмовляється робити це добровільно, а тому він змушений з вернутись до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задоволити, крім того зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подавала.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2020 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Т.О. 16 листопада 2005 року за р.№ 373 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 929482 від 09 грудня 2005 року.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 , 1995 року народження, зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , однак з 2018 року в ній не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 від 06 грудня 2019 року, складеним депутатом Старокостянтинівської міської ради Пономарьовим С.В.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 27 березня 2019 року, яке набрало законної сили, шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до положень ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема житло - жилий будинок, садиба.

Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки ОСОБА_2 протягом тривалого часу не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , будь-яких прав на будинок не має, однак добровільно відмовляється знятися з реєстрації місця проживання в ньому, що створює позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн 80 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 , виданий 20 травня 2015 року Красилівським РС УДМС України в Хмельницькій області.

Повне рішення складено 27 березня 2020 року.

Суддя: