Єдиний унікальний номер 741/1559/19
Провадження № 2/741/252/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 11 березня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому на підставі державного акта серії І-ЧН № 039566 земельну ділянку площею 0,4705 га, кадастровий номер :01:001:1875, яка призначена для ведення підсобного сільського господарства та розташована в АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина (матір позивача) - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

У судове засідання позивач та його представник - адвокат Яременко М.М. не з`явилися, подали до суду заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя набув право власності на земельну ділянку площею 0,4705 га, кадастровий номер :01:001:1875, яка призначена для ведення підсобного сільського господарства та розташована в АДРЕСА_1 , на його ім`я 25 червня 1997 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 039566, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя заповіту не складав, спадщину після його смерті прийняла дружина - ОСОБА_3 , за заявою якої Носівською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 348/2005, що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 14-28/77 від 25 липня 2019 року (а.с. 12), обставинами, викладеними у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1152/02-31 від 15 липня 2019 року (а.с. 21) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 6205/01-17 від 21 листопада 2019 року (а.с. 29).

Таким чином, ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку, яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 039566.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 19).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 039566 та була успадкована ОСОБА_3 після його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену спадкову земельну ділянку в зв`язку із тим, що державний акт серії І-ЧН № 039566 виготовлений у порушення вимог чинного на той час законодавства, а саме: державний акт був виданий 25 червня 1997 року, а рішення № 25 Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на підставі якого ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку, прийнято 26 червня 1997 року, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1152/02-31 від 15 липня 2019 року (а.с. 21) та копією відповідного державного акта (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392,1261, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,4705 га, кадастровий номер :01:001:1875, яка призначена для ведення підсобного сільського господарства, розташована в АДРЕСА_1 , та належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 039566, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв