Справа № 567/324/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

встановив:

ТзОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (надалі позивач або ТОВ «РОЕК») звернулось до Острозького районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4237,52 грн., а також сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2102 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідно до ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання споживачу. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Рівненської області з 01 січня 2019 рокуТОВ «РОЕК» є постачальником універсальних послуг споживачам на території Рівненської області.

У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом, які продовжили споживання електричної енергії після 01 січня 2019 року автоматично приєднались до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відтак, фактичне споживання ОСОБА_1 відповідних обсягів електричної енергії з 01.01.2019 року, та відкриття особового рахунку свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «РОЕК»: http://www.energozbut.rv.ua на умовах раніше укладеного договору з ПрАТ «Рівнеобленерго», як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання, оплати електричної енергії, відкриття особового рахунку.

Вказує, що для постачання електричної енергії на об`єкт побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 та для проведення розрахунків за спожиту електричну енергію, ТОВ «РОЕК» на ім`я ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . За період з 01.01.2019 року по 29.02.2020 року за вказаною адресою згідно переданих від оператора системи розподілу показань приладу обліку споживачем спожито електроенергію у кількості 5356 кВт/год., на суму - 5 661,52 грн. з яких оплачено лише 1 424 грн.

Зазначає, що в порушення умов Договору, вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, ст.ст.509, 526, 530 ЦК України, ОСОБА_1 у встановлений строк не оплатив в повному обсязі за спожиту електричну енергію, що була поставлена позивачем.

Станом на 11 березня 2020р. заборгованість по особовому рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 за спожиту електроенергію перед TOB «РОЕК» становить за період з 01.01.2019 р. по 11.03.2020 р. в сумі 4 237грн. 52 коп., яка підтверджується особовою карткою споживача про стан розрахунків, рахунком на оплату електроенергії та договором, що й спонукало позивача звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту відповідачем електроенергію.

Ухвалою Острозького районного суду від 25 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 31.03.2020р. отримав копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження, а відтак був належним чином повідомлений про розгляд справи за вищевказаним позовом.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, визначивши юридичну природу правовідносин та закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» №2019-VІІІ від 13.04.2017р. (надалі Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. (надалі Правила).

Так, відповідно до пп. 67, 84, 93 ч.1 ст.1 Закону, постачальник універсальної послуги - це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; універсальна послуга це постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України; споживач це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Судов встановлено, що з прийняттям змін до чинного законодавства, що регулює ринок електричної енергії, з 01.01.2019 р. в Україні почала діяти нова система продажу електричної енергії, за якою передбачено створення в Україні конкурентного енергоринку та розділення існуючих обленерго на генеруючу компанію (виробника електроенергії) та продавця послуги споживачам. З прийняттям Закону України «Про ринок електричної енергії» було усунуто монопольне становище обленерго та споживачам надано право вибору постачальника електроенергії. З 01.01.2019р. населення стало споживачами універсальної послуги, яку надають товариства-постачальники, виведені з вертикальної структури обленерго. З 01.01.2019 р. ТОВ «РОЕК» здійснює продаж електроенергії на роздрібному ринку, тоді як ПрАТ «Рівнеобленерго» залишено функції розподілу електроенергії та обслуговування електромереж.

Судом встановлено, що з 01 січня 2019 рокупостачальником універсальних послуг споживачам на території Рівненської областіє позивач - ТОВ «Рівненська обласна енергетична компанія», яка має ліцензію з постачання електричної енергії відповідно до постанови НКРЕКП №429 від 14.06.2018 р. (пункт 21 Переліку постачальників універсальних послуг (додаток №3 Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, затверджених постановою НКРЕКП №1268 від 26.10.2018р.)).

Спірні правовідносини між сторонами функціонують за правилами роздрібного ринку та регулюються, зокрема, ст.72 Закону та Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до ст.72 Закону, роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Регулятора та електропостачальників. Споживачі мають право вільно обирати електропостачальників. Споживачі одночасно можуть мати більше одного укладеного договору про постачання електричної енергії, за умови дотримання правил роздрібного ринку, кодексу комерційного обліку. Постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам здійснюється постачальниками універсальної послуги відповідно до статті 63 цього Закону.

Згідно ч.4 ст.63 Закону України «Про ринок елекричної енергії» договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

На підтвердження наведеного позивачем надано суду роздрукований примірник договору постачання універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті постачальника.

У відповідності до абз.5 пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

У відповідності до пункту 13 Перехідних положень Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребула отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Відповідно до п.13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», п.2, 4, 8 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» у зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом, які продовжили споживання електричної енергії після 01 січня 2019 року автоматично приєднались до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно пункту 3.2.13 Правил, договір про постачання електричної енергії споживачу вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача.

Водночас відповідно до п.3.1.9 Правил, споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

З досліджених доказів, наданих позивачем, судом встановлено, що на ім`я відповідача як споживача електричної енергії відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за об`єктом споживача, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , та згідно довідки Почапківської сільської ради Острозького району № 149 від 25.03.2020р. відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за вищевказаною адресою з 22.11.2006р. по даний час.

Окрім того, з особової картки споживача ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що відповідач за період з січня 2019р. по березень 2020р. періодично здійснював часткову оплату за спожиту електричну енергію, що на переконання суду свідчить про згоду надану відповідачем на укладення договору з позивачем про постачання електричної енергії, на умовах запропонованих останнім.

Відповідно до особової картки споживача за період з 01.01.2019 р. по 29.02.2020 р. за вказаною адресою згідно переданих показань приладу обліку було спожито електричної енергії у кількості 5356 кВт/год., на суму - 5 661,52 грн. з яких оплачено лише 1 424,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що фактичне споживання ОСОБА_1 відповідних обсягів електричної енергії з 01.01.2019 року та наявність відкритого на його ім`я особового рахунку (п.3.2.13 Правил) свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що був розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «РОЕК» на умовах раніше укладеного договору з ПрАТ «Рівнеобленерго» як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання, оплати електричної енергії, відкриття особового рахунку (п.3.2.13 Правил).

Згідно ст.714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно підпунктів 1-4 пункту 5.5.5 Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Ціни (тарифи) на універсальні послуги у спірний період застосовувались відповідно до постанови НКРЕ № 749 від 29.05.2014р. (із змінами та доповненнями відповідно до постанови НКРЕКП № 220 від 26.02.2015р.) за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір заборгованості.

Згідно п.5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Як вбачається з рахунку за електроенергію № за лютий 2020 р. від 28.02.2020р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 (адреса с.Почапки, вул.Молодіжна, 14 АДРЕСА_1 район Рівненської АДРЕСА_2 ) споживачу ОСОБА_1 визначено 10.03.2020р. як кінцеву дату для здійснення оплати за спожиту електронергію, розмір якої з урахуванням боргу за попередній період становить 4 237, 52 грн.

Однак, в порушення умов договору, вимог Правил роздрібного ринку, ст.ст.509, 526, 530 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 у встановлений строк не оплатив в повному обсязі за спожиту електричну енергію, що була поставлена йому позивачем.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах діє принцип презумпції винуватості боржника.

В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували доводи позивача як щодо розміру заборгованості відповідача, так і щодо обсягу спожитої ним електроенергії, і таких доказів, які б спростовували доводи позивача, ОСОБА_1 суду не надав.

Відомості щодо добровільного погашення відповідачем заборгованості за поставлену йому електричну енергію у матеріалах справи відсутні.

Надані позивачем суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та суд вважає їх достатніми для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

За змістом статей 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та здійснив постачання електроенергії для електроустановок на об`єкт споживача, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив за спожиту електроенергію в повному обсязі, чим порушив вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії та умови Договору, а відтак суд приходить до переконання про наявність фактичних та правових підстав для задоволення в повному обсязі вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з електроенергії.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладається судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., а відтак з огляду на задоволення позову у повному обсязі, вказаний розмір судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст.509, 526, 530, 610, 714 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 141, ч.8 ст.178, ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, -

вирішив :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (місцезнаходження: 33013, м.Рівне, вул.Князя Володимира, 71-Б, р/р НОМЕР_2 , філія - РОУ АТ "Державний ощадний банк України", МФО 333368, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019р. по 11.03.2020 р. в розмірі 4237 (чотири тисячі двісті тридцять сім) грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 травня 2020 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.