У Х В А Л А

27 березня 2020 року

м. Київ

справа № 183/2433/19

провадження № 61-5100ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного судувід 13 лютого 2020 року у справі за позовомАкціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що 18 вересня 2006 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір б/н, згідно з яким вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2 400,00 грн на платіжну карту зі сплатою 36 процентів річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31 грудня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 44 618,19 грн, що складається із: 1 443,29 грн - заборгованості за кредитом, 39 374,03 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, 1 200,00 грн - заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 2 100,00 грн - штрафу (процентна складова).

Рішенням Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 18 вересня 2006 року заборгованість за тілом кредиту - 1 443,29 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню неповернутий кредит у розмірі 1 443,29 грн, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року, провадження №14-131цс19.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2020 рокуапеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та застосував правові норми, які регулюють спірні правовідносини, тому доводи апеляційної скарги, що суд не врахував законодавство щодо порядку укладення, форми та виконання кредитного договору, є помилковими. Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року, провадження №14-131цс19.

16 березня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 44 618,19 грн заборгованості за кредитним договором. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд врахував, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

У касаційній скарзі не викладено переконливих аргументів щодо обгрунтування умов застосування винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані АТ КБ «Приватбанк» рішення Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний Суд зазначає, що вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а лише встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко