БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1346/20 провадження № 2-з/361/64/20
У Х В А Л А

«02» квітня 2020 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

№ 361/1346/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 361/1346/20.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

01 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити його позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Land Rover Discoverу», легковий універсал-В, 2012 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 куб.см; автомобіль марки Ford Tourneo Connect», легковий універсал-В, 2012 року випуску, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1753 куб.см, що належить ОСОБА_2 , а також накласти арешт на частку у статутному капіталі у розмірі 40 % товариства з обмеженою відповідальністю «Вільний простір»

(), що належать ОСОБА_3 . Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідачі уникають виконання зобов`язань за договором позики та навмисно не повертають гроші. На сьогоднішній день існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від

22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. При цьому, суд зобов`язаний перевірити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення із відповідачів на свою користь 3 593 503 грн.

20 коп. та 153 624 долари США 65 центів.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів та заборони його відчуження.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2020 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, власниками якого є відповідачі, а саме на нежитлове приміщення - паркувальне місце АДРЕСА_8 ; нежитлове приміщення - паркувальне місце АДРЕСА_9 ; квартиру АДРЕСА_10 ; квартиру АДРЕСА_11; гараж АДРЕСА_12 ; гараж АДРЕСА_13 ; земельну ділянку, кадастровий номер: :01:032:0001, площею 0,5 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, село Іванковичі; земельну ділянку, кадастровий номер: :02:006:0001, площею 0,25 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; квартиру АДРЕСА_6 ; житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , та заборони відчуження: частки в статутному капіталі у розмірі - 60 %, що становить 1 200 000 грн. 00 коп. ТОВ «Вільний простір» (), що належить ОСОБА_2 ; частки в статутному капіталі у розмірі - 54 %, що становить 1 133 124 грн. 94 коп. ТОВ «Іванівська цегла» (), що належить ОСОБА_2.

Враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, ціну позову, а також вартість майна, на яке уже судом накладено арешт та заборонено його відчуження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даної заяви. Доказів, які б свідчили, що вартість обтяженого майна не перевищує ціни позову та з цих підстав потребує обтяження іншого майна (рухомого та частки у статутному капіталі товариства), заявником до суду надано не було.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вказаних вимог також заявником не виконано та не наведено, в чому полягає припущення про неможливість виконання рішення в майбутньому. Суд звертає увагу, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Разом з тим, заявником формально здійснено посилання на ймовірність невиконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даної заяви.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 157, 260, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

№ 361/1346/20 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин