Ухвала

30 березня 2020 року

м. Київ

справа № 522/23691/14-ц

провадження № 61-5220ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пілюк Суліко Валеріївни на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у справі за позовом Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договором від 21 жовтня 2007 року № ОД-1/0817/07/542 у розмірі 1 894 462,77 грн, мотивуючи вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором щодо повернення наданих кредитних коштів та внесення плати за їх користування у розмірі, строки і на умовах, визначених цими договорами.

Рішенням Приморського районного суду від 22 червня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач оскаржила його в апеляційному порядку.

У лютому 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Годулян О. Г. звернулась до апеляційного суду із заявою про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Годулян О. Г. про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено.

Призначено у цій справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставлено наступні питання: ким, самою ОСОБА_1 чи іншою особою (особами) виконані рукописні записи та підписи, зображення яких містяться на: копіях видаткових касових ордерів від 03 жовтня 2007 року № 5612 та від 07 травня 2008 року № 2363, в оригіналі видаткового касового ордеру від 21 серпня 2008 року № 4571, копії заяви від імені ОСОБА_1 на ім`я голови правління КС «Перше кредитне товариство» Азарова А. С. від 29 квітня 2005 року, кредитних договорах від 21 серпня 2008 року № ОД-1/0529/08/1185, від 03 жовтня 2007 року № ОД-1/0817/07/542, додатковому договорі № 1 до кредитного договору від 03 жовтня 2007 року № ОД-/0817/07/542, додатковому договорі № 2 до кредитного договору від 07 травня 2008 року № ОД?/0817/07/542, додатковому договорі № 3 до кредитного договору від 03 жовтня 2008 року № ОД-/0817/07/542, графіку платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору від 21 серпня 2008 року № ОД-1/0529/08/1185), договорі поруки від 03 жовтня 2008 року № ОД-1/0817/07/542. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за статтями 384,385 Кримінального кодексу України. Попереджено сторін про негативні наслідки ухилення від проведення експертизи, передбачені статтею 109 ЦПК України. У розпорядження експерта для проведення експертизи надано цивільну справу № 522/23691/14-ц. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Пілюк С. В. на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Пілюк С. В. посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просить, оскаржувану ухвалу змінити, виключивши з кола об`єктів експертного дослідження: видаткові касові ордери від 03 жовтня 2017 року № 5612, від 21 серпня 2008 року № 4571, від 07 травня 2008 року № 2363, заяву від імені ОСОБА_1 від 29 квітня 2005 року про вступ до Кредитної Спілки «Перше кредитне товариство». У частині зупинення провадження у цій справі просить оскаржену ухвалу скасувати.

У відкритті касаційного провадження в частині призначення експертизи необхідно відмовити з таких підстав.

Право на касаційне оскарження судових рішень передбачене статтею 389 ЦПК України.

Предметом касаційного оскарження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пілюк С. В. є ухвала суду апеляційної інстанції про призначення судової почеркознавчої експертизи та про зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За змістом указаної норми право на касаційне оскарження ухвал суду апеляційної інстанції про призначення судової почеркознавчої експертизи не передбачене.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції в частині призначення судової почеркознавчої експертизи у касаційному порядку оскарженню не підлягає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Водночас у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали апеляційного суду щодо зупинення провадження у справі необхідно відмовити з огляду на таке.

Підставами касаційного оскарження вказаних у пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до статті 125 ЦПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків. Отже, зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи не суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Оскільки у цій справі проведення судової експертизи потребує певного періоду часу, неможливе в умовах судового засідання, зупинення апеляційним судом провадження у справі на час проведення такої експертизи є обґрунтованим.

Доводи заявника у касаційній скарзі, зводяться до його незгоди з оскаржуваним судовим рішенням в частині зупинення провадження у справи лише з мотивів непогодження з процедурою призначення експертизи, неврахування, на думку заявника, його доводів щодо наявності у справі інших доказів, переліку документів, які надані експерту для дослідження. Проте такі доводи не стосуються обґрунтованості рішення суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі.

Ураховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали апеляційного суду щодо зупинення провадження у справі необхідно відмовити, оскільки відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Пілюк С. В. в цій частині необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права щодо зупинення провадження у справі на час проведення експертизи не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пілюк С. В. на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року в цілому необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пілюк Суліко Валеріївни на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у справі за позовом Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

С. О. Погрібний