ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року

м. Чернівці

Справа № 726/2323/19

провадження № 822/362/20-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

за участю секретаря Конецької Д.Г.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 13 лютого 2020 року,

головуючий у суді першої інстанції суддя Проскурняк І.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості відновлювального ремонту внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 33790 гривень 95 копійок вартості відновлювального ремонту внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

ОСОБА_1 заявив клопотання про забезпечення позову.

Свою заяву мотивував тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення в майбутньому.

Просив суд, накласти арешт на транспортний засіб «Mercedes- Benz E 200» ДНЗ НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 13 лютого 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на транспортний засіб «Mercedes - Benz E 200» ДНЗ НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованим АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Регіональний сервісний центр МВС в Чернівецькій області (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 248-М) накласти арешт на транспортний засіб «Mercedes- Benz E 200» ДНЗ НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення даного позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник не навів обставин необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надав на їх підтвердження доказів, що свідчить про необгрунтованість указаної заяви.

Також указував на те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

Просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб «Mercedes- Benz E 200» ДНЗ НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Предметом судового розгляду у вказаній справі є вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 33 790 гривень 95 копійок вартості відновлювального ремонту внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може на будь-якій стадії розгляду справи забезпечити позов, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь 33 790 гривень 95 копійок вартості відновлювального ремонту внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, тобто предметом спору є грошові кошти.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення даного позову.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, відповідач, як власник транспортного засобу, може розпорядитися своїм майном та відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову. Крім того, відповідач на даний час не працює, не має інших підтверджуючих постійних доходів.

За таких обставин, накладення арешту на транспортний засіб для забезпечення даного позову є правомірним.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними з наступних підстав.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів на відновлення ремонту транспортного засобу внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті цих заходів.

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно спрямований на запобігання відчуженню нерухомого майна, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не порушують права та інтереси відповідача.

Враховуючи, що предметом спору є стягнення вартості відновлювального ремонту внаслідок дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 33790 гривень 95 коп., тобто грошові кошти, які відповідач в добровільному порядку позивачу не відшкодував, апеляційний суд вважає, що накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу, є співмірним із заявленими позовними вимогами, має тимчасовий характер та не порушує права та інтереси відповідача.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень статей 149-153 ЦПК України, свідчить про обґрунтованість поданої заяви про накладення арешту на майно.

Підсумовуючи зазначене вище, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу про забезпечення позову без додержання норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, N 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 13 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 06 квітня 2020 року.

Головуючий М. І. Кулянда

Судді: О. О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна