Справа № 186/433/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С. розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна та Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній прохав суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого напису нотаріуса серії НМІ №309510 від 15 серпня 2017 року за реєстровим номером 8130, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., посилаючись на те, що 15 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8130 на підставі якого запропоновано стягнути з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» не сплачену в строк за кредитним договором №DNU0G9 від 02 листопада 2007 року, заборгованість в сумі 343084,13 грн. Згідно з постановою Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 14 лютого 2018 року було відкрито виконавче провадження ВП №55499587 з примусового виконання виконавчого напису НМІ №309510, виданого 15 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з нього на користь Пат КБ «ПриватБанк» коштів на загальну суму 343084,13 грн.

Приватний нотаріус Бондар Ірина Михайлівна вчинила вищевказаний виконавчий напис з порушенням чинного законодавства оскільки, вчиняючи вказаний напис не пересвідчилась у безспірності його заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за відповідним кредитним договором.

Приватним нотаріусом взагалі не враховано, що раніше згідно судового рішення за тим самим договором з нього була стягнута заборгованість.

23 квітня 2012 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення про стягнути з нього заборгованості за кредитним договором №DNU0G9, у розмірі 153340,78 грн., але приватний нотаріус за період, що вже був стягнутий рішенням суду, видає виконавчий напис, яким повторно стягує вже стягнуту заборгованість.

14 лютого 2018 року за вказаним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження №55499587. В ході даного виконавчого провадження було призначено торги з продажу його нерухомості.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який оскаржується ним, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ,2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно встановити наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що між сторонами виник спір, предметом якого є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вважаю, що заява про забезпечення позову шляхом зупинення примусового стягнення на підставі вказаного нотаріального напису є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, оскільки, невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, - суд,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заборгованості за кредитним договором №DNU0G9 від 02 листопада 2007 року у розмірі 343 084 (триста сорок три тисячі вісімдесят чотири) гривні 13 копійок, на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 15 серпня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі за №8130, до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна та Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, по суті.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

СУДДЯ: /С.С. Кривошея/