Запорізький апеляційний суд
Провадження №22-ц/807/735/20 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кримської О.М., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису ,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу обмежувального припису.

Заявлені вимоги вона обґрунтувала тим, що 25 жовтня 2014 року між нею, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиціїбуло укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1526.

Від шлюбу в них є діти: малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Останнім часом, чоловік веде себе дуже агресивно, що створює загрозу для здоров`я та життя заявника та сина. За час шлюбу позивач неодноразово потерпала від погроз, принижень та знущань зі сторони чоловіка, свідками чого були сусіди, знайомі та старша донька. Останнім часом чоловік зловживає спиртними напоями, а агресія до заявника та її дітей проявляється все частіше у зв`язку з чим заявнику доводилось викликати поліцію за номером 102.

Із урахуванням зазначеного заявник просила суд:

Встановити наступні заходи обмеження прав ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 та покласти на нього наступні обов`язки:

- заборонити перебувати в місці проживання та наближатися не менше ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_2 у будь-який час доби;

- заборонити перебувати та наближатися не менше ніж на 50 метрів до дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 161 «Сніжинка», в якому навчається ОСОБА_3 , у будь-який час доби;

- заборонити наближатися не менше ніж на 100 метрів до ОСОБА_2 у будь-який час доби;

- заборонити вести листування та телефонні переговори з ОСОБА_2 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Видати обмежувальний припис строком на шість місяців.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2019 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задоволено частково.

Видано строком на 2 (два) місяці обмежувальний припис щодо заборони ОСОБА_1 :

- перебувати в місці проживання та наближатися не менше ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у будь-який час доби;

-заборонити вести листування та телефонні переговори з ОСОБА_2 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуальногго права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису - відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не надана належна правова оцінка усім наявним у матеріалах справи доказам, неповно встановлено фактичні обставини справи, висновки суду ґрунтуються на припущеннях, що заявник не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення домашнього насильства у розумінні Закону України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон № 2229-VIII).

Відзиву у порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки ( а.с. 96 а.с. 100 ) до апеляційного суду не з`явились. Від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшла заява, в якій він прохає розглядати справу без його присутності, просить апеляційну скаргу задовольнити ( а.с. 103 ). Від ОСОБА_2 будь- яких клопотань про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд на підставі ч. 2 ст. ст. 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю учасників справи.

В силу вимогч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи містять достатніх доказів на підтвердження того, що саме заінтересована особа є беззаперечним кривдником, та є підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису.

З такими висновками суду не можна погодитися, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону.

Судом установлено, що 25 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1526 та що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 від 25 жовтня 2014 року (а.с. 9).

Під час перебування у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 07 серпня 2015 року. (а.с. 10).

Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької мської ради №04-26/5-10832 від 02 грудня 2019 року (а.с. 11) та копією паспорта заявниці (а.с.5-6).

За заявою ОСОБА_2 поліцейськими головного управління Національної поліції в Запорізькій області 29 листопада 2019 року винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серії АА № НОМЕР_3 , із забороною ОСОБА_1 залишити місце проживання постраждалої особи, тобто ОСОБА_2 , забороною на вхід до її місця проживання та контактувати з нею будь якими способами, строком на 2 доби, з 19.00 годин 29 листопада 2019 року до 19.00 годин 01 грудня 2019 року. (а.с. 4).

Відповідно до листів Служби (управління) у справах дітей відділу по Вознесенівському району від 05 грудня 2019 року №6-048 та Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 12 грудня 2019 року №3399/03-18, ОСОБА_2 зверталася до зазначених установ з приводу насилля в родині. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді від 04 грудня 2019 року з`ясовано, що до відділу з приводу вчинення насилля звернулася ОСОБА_2 з повідомленням про те, що ОСОБА_1 вчиняє психологічне, фізичне насилля, застосовує психологічний тиск та фізичну силу по відношенню до неї та дитини, зі слів ОСОБА_2 та її повнолітньої дочки, ОСОБА_1 проявляв психологічне, економічне насилля до неї та доньки протягом декількох років. Заявнику запропоновано звернутися до психолога і юриста.(а.с. 40-41).

Відповідно до психологічної характеристики від 12 грудня 2019 року №105.01/18 Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №161 «Сніжинка» Запорізької міської ради Запорізької області дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 7 місяців перебуває в стані сепараційної тривоги. Рецидив тривожності особливо яскраво став проявлятися останнім часом. (а.с. 38).

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини є Закон № 2229-VIII.

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство -це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство -це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство -це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство -це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII обмежувальний припис стосовно кривдника -це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків -це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав щодо дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_1 заявник аргументує вчиненням щодо неї та її дітей дій, що містять ознаки психологічного та фізичного насильства. В обґрунтування вчинення психічного та фізичного насильства заявник зазначає, що ОСОБА_1 погрожує їй та її дітям розправою, вбивством, виганяє з дому, тому 28 та 29 листопада 2019 року вона тричі викликала поліцію. 29 листопада 2019 року поліцейськими винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серії АА № 034184, із забороною ОСОБА_1 залишити місце проживання постраждалої особи, тобто ОСОБА_2 , забороною на вхід до її місця проживання та контактувати з нею будь якими способами, строком на 2 доби, з 19.00 годин 29 листопада 2019 року до 19.00 годин 01 грудня 2019 року.

Інших беззаперечних доказів на підтвердження обставин, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, ОСОБА_2 суду не надала.

Одночасно наведені заявником обставини не містять ознак фізичного, економічного чи психічного насильства у розумінні Закону № 2229-VIII, та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про необхідність видачі обмежувального припису щодо заінтересованої особи.

Встановивши, що у порушення вимог статті 81 ЦПК України заявником не надано належних й допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення домашнього насильства щодо неї та її дітей ОСОБА_1 , а також ризиків, які можуть настати у майбутньому у зв`язку із невчиненням щодо останнього обмежувального припису, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Апеляційний суд також зазначає, що звернення заявника до органів поліції, служби у справах дітей не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом № 2229-VIII.

З огляду на зазначене рішення суду першої інстанції не можна вважати законним і обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2019 року у цій справі скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 03 квітня 2020 року.

Головуючий, суддя Подліянова Г.С. Суддя Гончар М.С. Суддя Кримська О.М.