Справа № 428/4249/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренка К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення від 24.05.2018 у цивільній справі № 428/4249/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про поворот виконання заочного рішення від 24.05.2018 у цивільній справі № 428/4249/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вказаної заяви боржник вказав, що відповідно до постанови Луганського апеляційного суду від 20.02.2020 по справі №428/4249/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості заочне рішення від 24.05.2018 було скасовано. Вказане заочне рішення було звернуте ПАТ КБ «Приватбанк» до примусового виконання у межах виконавчого провадження №56861854. Відповідно до довідки №972 від 16.12.2019 відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 загальною сумою склали 10141,88 грн. Враховуючи вищевикладене, боржник просить вирішити питання про поворот виконання заочного рішення від 24.05.2018 по справі 428/4249/18 та повернути стягнуті в межах виконавчого провадження № 58564854 на підставі постанови від 01.04.2019 з нього грошові кошти в сумі 10141,88 грн.

1.2. Боржник, стягувач та державний виконавець в судовому засіданні присутні не були, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Зі змісту ч. 10 ст. 444 ЦПК України вбачається, що заява сторони про поворот виконання рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

2. Обставини справи, зміст правовідносин

2.1. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.05.2018 у цивільній справі № 428/4249/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.06.2020 у розмірі 117000 грн. 00 коп. та суму судових витрат у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Постановою головного державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Якущенко Ю.О. від 11.03.2019 відкрито виконавче провадження № 58561854 з виконання виконавчого листа №428/4249/18, виданого 24.05.2018 Сєвєродонецьким міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 04.06.2020 у розмірі 117000 грн. та суми судових витрат у розмірі 1762 грн.

З довідки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» №742 від 16.12.2019 вбачається, що відрахування за ВП №58561854 від 01.04.2019 припинено на підставі листа ВДВС від 05.12.2019 за №26832. Утримання проводилися по 30.11.2019. З заробітної плати ОСОБА_1 було утримано 10141,88 грн. Залишок заборгованості складає 120638,95 грн.

Відповідно до постанови Луганського апеляційного суду від 20.02.2020 у цивільній справі №428/4249/18 заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.05.2018 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.06.2020 у загальному розмірі 27458,39 грн. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 04.06.2010 по 16.04.2015 відмовлено за пропуском строку позовної давності, про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 31.10.2017 по 31.12.2017 відмовлено за необґрунтованістю.

3. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із статтею 11 ЦПК суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

3.2. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5, 6, 9 ст. 444 ЦПК суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

3.3. В пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року по справі № 569/15646/16-ц. У цій постанові також вказано, що суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

3.4. В постанові від 04 липня 2018 року по справі № 310/11534/13-ц Велика Палата Верховного Суду під час ухвалення судового рішення за правилами цивільного судочинства вважала можливим керуватися однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

4. Оцінка фактичних обставин справи та аргументів учасників справи

4.1. Аналіз вищевикладених джерел права та актів їх застосування дозволяє суду дійти висновку про те, що поворот виконання рішення після скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції має відбуватися тоді, коли суд апеляційної інстанції повністю відмовив у задоволенні позову або ж задовольнив позовні вимоги в розмірі, який є меншим за розмір фактично сплачених коштів (одержаного майна) боржником на користь стягувача за скасованим рішенням суду першої інстанції.

На правильність цього висновку суду вказує зміст частин 1-3 статті 444 ЦПК України, в жодній з яких не передбачена можливість повороту виконання рішення в разі його скасування та задоволення позову у більшому розмірі, ніж при первісному розгляді справи. Це свідчить про те, що стаття 444 ЦПК України не передбачає повороту виконання рішення лише у зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції. Обов`язковою умовою повороту виконання рішення є сплата боржником на користь стягувача надмірної суми коштів (надмірного обсягу майна), що перевищує суму коштів (обсяг майна), які були стягнуті за наслідками перегляду відповідного рішення.

Крім того, на правильність вищевказаного висновку суду вказує зміст рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, де вказано, що інститут повороту виконання рішення спрямований, зокрема, на повернення саме неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій).

4.2. Суд звертає увагу на те, що у цій справі суд апеляційної інстанції після скасування рішення суду першої інстанції не відмовив у задоволенні позову, а частково задовольнив позовні вимоги в розмірі, який є більшим за розмір фактично сплачених боржником на користь стягувача коштів за рішенням суду першої інстанції.

Зокрема, на підставі постанови Луганського апеляційного суду від 20.02.2020 з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість у розмірі 27458,39 грн., в той час як з заробітної плати ОСОБА_1 на підставі заочного рішення від 24.05.2018, яке скасовано вказаною постановою Луганського апеляційного суду, відраховано лише 10141,88 грн. Тобто, відрахована з заробітної плати боржника сума в даному випадку не може вважатися такою, що відрахована неналежно або безпідставно, адже її розмір не перевищує суму, яка була стягнута з боржника за постановою суду апеляційної інстанції.

При цьому, як у рішенні суду першої інстанції, так і у рішенні суду апеляційної інстанції, правовою підставою для стягнення з відповідача на користь позивача суми грошових коштів став факт укладення сторонами кредитного договору від 04.06.2010. Це додатково свідчить про те, що стягнуті з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 10141,88 грн. не можна вважати такими, що були стягнуті безпідставно. Правовою підставою для стягнення цих коштів за рішеннями судів обох інстанцій був та залишається кредитний договір від 04.06.2010.

4.3. На думку суду, сформована вище правова позиція стосовно процесуального інституту повороту виконання рішення відповідає завданню цивільного судочинства щодо справедливого розгляду цивільних справ з метою ефективного захисту тих прав позивачів (стягувачів), порушення яких було встановлено судом. В даному випадку ця правова позиція дозволяє зберегти часткове відновлення порушених прав стягувача на одержання належних коштів за кредитним договором.

Крім того, сформована вище правова позиція відповідає принципу пропорційності цивільного судочинства. В даному випадку зберігається розумний баланс між приватними інтересами боржника щодо повернення безпідставно стягнутого майна, приватними інтересами стягувача щодо ефективного захисту його порушених прав та публічними інтересами щодо забезпечення фактичного виконання судового рішення і утвердження принципу обов`язковості судового рішення.

Зокрема, майнові інтереси боржника не порушуються, адже він в будь-якому випадку повинен сплатити стягнуту з нього суму грошових коштів на виконання постанови суду апеляційної інстанції. Застосування іншого підходу призведе до того, що боржнику будуть повернуті кошти, обов`язок по сплаті яких у нього зберігся.

4.4. З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що утримана з заробітної плати ОСОБА_1 сума є меншою ніж та, що підлягає стягненню з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» на підставі постанови Луганського апеляційного суду від 20.02.2020, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення від 24.05.2018.

4.5. З метою забезпечення зрозумілості цієї ухвали суду та недопущення порушення прав боржника під час виконання постанови суду апеляційної інстанції суд вважає за необхідне роз`яснити, що сума, яка була стягнута із заробітної плати ОСОБА_1 на підставі заочного рішення від 24.05.2018, має бути врахована при виконанні постанови Луганського апеляційного суду від 20.02.2020.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 444, 446 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення від 24.05.2018 у цивільній справі № 428/4249/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Д.Б. Баронін