Ухвала

07 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 643/4751/16-ц

провадження № 61-6157ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Московського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв Андрій Миколайович, державний нотаріус Шостої харківської державної нотаріальної контори Теленков Віктор Сергійович, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просило звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості шляхом надання йому права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 478 000 грн з наданням йому всіх повноважень продавця, в тому числі права отримання в нотаріуса дубліката договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Теленковим В. С., виданого 17 червня 2016 року, серія та номер: 6-815, здійснювати будь-які платежі за продавця, отримувати та подавати будь-які документи, довідки, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року (повний текст якої складено 02 березня 2020 року) апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення, а рішення Московського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2019 року - без змін.

27 березня 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Московського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення.

ПАТ АБ «Укргазбанк» заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Московського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року.

Згідно з частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи вказаного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його розгляду, оскільки заявник не пропустив строк на касаційне оскарження судових рішень. Так, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 02 березня 2020 року, а касаційна скарга на вказане судове рішення подана 27 березня 2020 року, тобто в межах строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначило, що суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвалених ними судових рішень. Суди не взяли до уваги дуже суттєві обставини, зокрема те, що спірна квартира не є предметом іпотеки за договором іпотеки від 09 червня 2008 року № 16/08-Б, як і відповідач не є стороною цього договору. Вказані обставини унеможливили захист прав банку як іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, а тому банк був вимушений звернутися до суду.

За змістом наведених доводів заявник подав касаційну скаргу на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України, вказавши про недослідження судами зібраних у справі доказів (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; 4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; 5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; 8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

За змістом вищенаведених правових норм, подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України заявнику необхідно вказати підставу (підстави) для оскарження судових рішень, передбачену (передбачені) частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Разом з тим судові рішення, оскаржені лише на підставі пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, без обґрунтування касаційної скарги іншими, визначеними пунктам 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами не можуть бути переглянуті в касаційному порядку, оскільки такі рішення можуть бути скасовані касаційним судом на підставі пункту 1 частини третьою статті 411 ЦПК України, лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Тобто, незазначення заявником у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, унеможливлює перегляд судових рішень в касаційному порядку, оскаржених згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Крім того, оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявнику необхідно вказати, які зібрані у справі докази не дослідили суди.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як зазначено вище, в касаційній скарзі заявник вказав, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги дуже суттєві обставини. Встановлення обставин справи здійснюється судами, зокрема на підставі доказів, наданих учасниками справи. Посилання заявника на невстановлення судами суттєвих обставин, не свідчить про те, що суди не дослідили зібрані у справі докази. Незгода заявника із встановленими судами обставинами справи не є підставою для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених цими судами.

З огляду на викладене, доводи заявника не свідчать про оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Враховуючи зазначене, заявнику необхідно подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Московського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук