У Х В А Л А

"03" квітня 2020 р. Справа153/469/20

Провадження2/153/111/20-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у межах розміру заявлених позовних вимог, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації Ямпільської РДА Вінницької області та Ямпільський районний відділ Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації

В С Т А Н О В И В:

До Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа №153/469/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації.

До відкриття провадження по даній справі позивач звернулась із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на підставі договору дарування належить ОСОБА_3 у межах розміру заявлених позовних вимог. тобто в межах 4000 доларів США, що становить 108 214,68 грн., шляхом накладення заборони її відчуження. Заява мотивована наступним: 28 квітня 2012 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до неї з проханням позичити кошти у сумі 2000 доларів США, які зобов`язалась повернути до 01 січня 2013 року, про що написала розписку. 01 червня 2012 року ОСОБА_2 знову звернулась до неї з проханням позичити кошти у сумі 2000 доларів США, які зобов`язалась також повернути до 01 січня 2013 року. Складаючи дві боргові розписки ОСОБА_2 вказала, що у разі неможливості повернути вказаний борг, вона відповідає власною квартирою АДРЕСА_1 та передала їй у заставу оригінали документів на нерухоме майно. В обумовлений строк ОСОБА_2 борг у сумі 4000 доларів США не повернула.

28 лютого 2017 року намагаючись захистити своє право, вона звернулась до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 4000 доларів США та становило 108214, 58 грн. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог. 20 червня 2017 року рішенням Апеляційного суду Вінницької області, рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року було скасовано. Ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 4000 доларів США суму боргу за договором позики, укладеним 28 квітня 2012 року та 01 червня 2012 року. В подальшому Постановою ВСУ від 25 вересня 2019 року було розглянуто справу №153/253/17 та залишено без змін рішення Апеляційного суду Вінницької області від 20 червня 2017 року.

Після отримання постанови ВСУ від 25.09.2019 року по справі № 153/253/17 вона звернулась до Ямпільського районного суду Вінницької області та отримала виконавчий лист з яким звернулась до відділу ДВС Ямпільського РУЮ у Вінницькій області, оскільки ОСОБА_2 добровільно повертати їй кошти не бажала.

В січні 2020 року від державного виконавця їй стало відомо, що рішення важко виконується у зв`язку із тим, що при здійснення перевірок, виконавцем у ОСОБА_2 не виявлено жодного майна на яке можна звернути стягнення. Після чого, 22 січня 2020 року вона звернулась до ЦНАП Ямпільської міської ради Вінницької області та отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно. З наданої довідки, їй стало відомо, що 22 червня 2017 року приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області було посвідчено договір дарування №1086 на підставі якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 являється матір`ю ОСОБА_2 .. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає, що ОСОБА_2 з метою уникнення повернення їй боргу здійснила відчуження квартири за договором дарування своєму найближчому родичу - матері.

Нею до Ямпільського районного суду Вінницької області подано позовну заяву про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації. Згідно матеріалів позовної заяви та суті позовних вимог, вона просить суд визнати недійсним договір дарування №1086, який укладений 22 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області. Предметом договору є квартира АДРЕСА_1 .

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя. Враховуючи великий розмір грошового боргу відповідача ОСОБА_2 перед нею, не дочекавшись остаточного вирішення справи по суті, відповідач ОСОБА_3 буде мати реальну можливість продати, передати, подарувати належне їй нерухоме майно, що в свою чергу у подальшому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно положень ч.1 ст.153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали позовної заяви, не чіпаючи доказовість позовних вимог, приходжу до такого висновку.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначаєстаття 149 ЦПК України, згідно приписів якої забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами.

Частиною 7 статті 153 ЦПК України визначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з роз`ясненнями в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду в разі ухвалення такого на користь позивача.

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт наквартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 у межах заявлених позовних вимог, тобто в межах 4000 доларів США, що становить 108 214, 68 гривень. Також позивач зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_3 може відчужити на користь інших осіб вказане майно.

Вирішуючи дану заяву, суд виходить з того, що між сторонами наявний спір і предметом даного спору є договір дарування квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 в межах розміру заявлених позовних вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову позивача.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суддя пересвідчився, що між сторонами існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вид забезпечення позову, який просять застосувати позивач, відповідає позовним вимогам.Судом враховано співмірність виду забезпечення позову, за яким звернулась позивач до суду та заявленими позовними вимогами.

Положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача, суд вважає необхідним застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту наквартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 в межах 4000 доларів США, що становить 108 214, 68 гривень, задовольнивши заяву повністю.

При цьому, суд вважає, що вказані заходи є співмірними зі змістом позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву позивачаОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у межах розміру заявлених позовних вимог, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації Ямпільської РДА Вінницької області та Ямпільський районний відділ Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації - задоволити.

Накласти арешт на квартиру за АДРЕСА_1 , яка на підставі договору дарування належить ОСОБА_3 у межах 4000 доларів США, що становить 108 214 гривень 68 копійок, шляхом накладення заборони її відчуження.

Копію даної ухвали для виконання направити до Ямпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Хмельницький) за адресою вул.Б.Хмельницького, 50 м.Ямпіль Вінницька область.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької обалсті протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: М.М.Дзерин