Справа № 504/2929/18
Номер провадження 2/504/475/20
01.04.2020смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Жовтан П.В.,
за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
В судове засідання представники позивача ПАТ АКБ «Індустріалбанк» Шмат Г.М., Коритний В.С. не з`явилися, про дату, час та місце проведення яких були сповіщені своєчасно, належним чином, однак надали заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечують (а.с.144, 163).
В судові засідання при розгляді справи по суті, відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення яких був сповіщений своєчасно, належним чином, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.119, 128, 136, 149, 152, 167)
У зв`язку із тривалим ненадходженням зворотних поштових повідомлень, повідомлення про слухання справи також були розміщені на веб-порталі Судової влади України (а.с.143, 166).
Відзив на позовну заяву від ОСОБА_1 не надходив.
Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 25.07.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір №105231/30/К1, згідно якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 12 000 грн. строком на 24 міс. з 25.07.2012р. по 25.07.2014р. зі сплатою 25% річних з погашенням кредиту. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору становить 38 % річних, згідно умов кредитного договору (а.с.9-12).
Відповідач зобов`язався відповідно до умов Кредитного договору:
-використати кредит на зазначені в Договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за Договором, та повернути його Кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених Договором (п. 5.2.1 Кредитного договору);
-забезпечити виконання своїх зобов`язань за Договором (п. 5.2.2 Кредитного договору);
-нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок відкритий у Кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкові в касу Кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день Звітного місяця (без врахування останнього робочого дня звітного місяця та послідуючих неробочих днів місяця), починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту, методом факт/факт за ставкою, визначеною Договором, виходячи з 365/366 календарних днів у році. При цьому, при нарахуванні процентів за кредитом день його повернення Кредитодавцеві не враховується (п. 4.1., 4.2 Кредитного договору).
Так, на виконання умов договору банк виконав взяті на себе зобов`язання за. 1.1.2.4 кредитного договору та 25.07.2012р. надав відповідачу кредит у сумі 12 000.00 грн. шляхом перерахування на поточний (картковий) рахунок відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами № НОМЕР_1 та № 1508 від 25.07.2012р. (а.с.13, 14).
Відповідачем не було сплачено станом на 30.01.2015р. платежі в розмірі 1940 грн. 35 коп.
З цього приводу позивач звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом про стягнення загальної суми заборгованості.
16.04.2015р. Комінтернівським районним судом Одеської області було винесено рішення у справі №504/873/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №105231/30/К1 від 25.07.2012р., яка станом на 30.01.2015р. дорівнює 1940 грн. 35 коп. (а.с.160-162).
Як зазначено у позові, у зв`язку із тим, що вказане рішення суду про сплату заборгованості перед банком було виконане лише 27.05.2016р., банком додатково було донараховано відсотки з 09.07.2015р. по 26.05.2016р. на суму 186 грн. 41 коп. Крім того, у порушення строків сплати відсотків, банк нарахував відповідачу суму пені за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 55.02 грн., а також інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту в сумі 191.02 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.15).
Отже, як вважає позивач, станом на 09.07.2018р. у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором №105231/30/К1 від 25.07.2012р. в сумі 432 грн.45 коп.
Відповідачем не було сплачено станом на 30.01.2015р. платежі в розмірі 9101 грн. 74 коп.
З цього приводу позивач звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом про стягнення загальної суми заборгованості.
07.07.2015р. Комінтернівським районним судом Одеської області було винесено рішення у справі №504/875/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №105231/31/К2 від 09.09.2013р., в розмірі 9101 грн. 74 коп. (а.с.156).
Як зазначено у позові, вказане рішення суду не виконане, тому банком додатково було донараховано відсотки з 09.07.2015р. по 08.07.2018р. на суму 8447 грн. 51 коп. Крім того, у порушення строків сплати відсотків, банк нарахував відповідачу суму пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1935, 96 грн. та суму пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків в розмірі 2075, 80 грн., а також інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту в сумі 2433.02 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.29-30).
Крім того, 30.01.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір №105231/30/К3, згідно якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 4700 грн. строком на 24 міс. з 30.01.2014р. по 30.01.2014р. зі сплатою 24% річних з погашенням кредиту. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору становить 38 % річних, згідно умов кредитного договору (а.с.51-53).
Так, на виконання умов договору банк виконав взяті на себе зобов`язання за. 1.1.2.4 кредитного договору та 30.01.2014р. надав відповідачу кредит у сумі 4700 грн. шляхом перерахування на поточний (картковий) рахунок відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами № НОМЕР_3 та № 2287 від 30.01.2014р. (а.с.55, 56).
Відповідачем не було сплачено станом на 30.01.2015р. платежі в розмірі 4996, 72 З цього приводу позивач звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом про стягнення загальної суми заборгованості.
16.04.2015р. Комінтернівським районним судом Одеської області було винесено рішення у справі №504/872/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №105231/31/К3 від 30.01.2014р., яка станом на 30.01.2015р. дорівнює 4996 грн. 72 коп. (а.с.157-159).
Як зазначено у позові, вказане рішення суду виконане частково, тому банком додатково було донараховано відсотки з 09.07.2015р. по 06.11.2016р. на суму 1884 грн. 02 коп. Крім того, у порушення строків сплати відсотків, банк нарахував відповідачу суму пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків в розмірі 556, 36 грн., а також інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту в сумі 547.25 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.57).
Отже, як вважає позивач, станом на 09.07.2018р. у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором №105231/30/К3 від 30.01.2014р. в сумі 2987 грн. 63 коп.
Статтею 1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на вказане суд відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі вказаних норм законодавства він мав право нараховувати передбачені договорами проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
У відповідності до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, вказано про необхідність застосування норм права, згідно яких за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд зобов`язаний при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування відповідних норм, які викладені в Постановах Верховного Суду.
З урахуванням вищезазначених норм права, висновку ВП ВС, суд вважає, що позовні вимоги банку, які стосуються стягнення відсотків та пені необґрунтованими, оскільки банк звернувся до суду після спливу визначеного вищевказаними договорами строку кредитування, та одночасно після пред`явлення до позичальника вимог щодо достроково повернення кредиту (наявні рішення суду , які набрали законної сили щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами), отже право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припинено.
З позовної заяви вбачається, що позивачем, окрім того заявлені позовні вимоги і щодо стягнення в порядку ст.625 ЦК України інфляційних нарахування на суму простроченого кредиту за вищевказаними кредитними договорами
В свою чергу права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вимоги щодо стягнення 3 % річних в порядку ст.625 ЦК України за прострочення грошового зобов`язання позивачем не заявлені, проте позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат підлягають задоволенню.
Таким чином позов підлягає частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту за кредитним договором №105231/30/К1 від 25.07.2012р. на суму 191.02 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту за кредитним договором №105231/30/К2 від 09.09.2013р. на суму 2433.02 грн., а також інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту за кредитним договором №105231/30/К3 від 30.01.2014р. на суму 547.25 грн.
Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-283, 289 ЦПК України, ст.ст.12, 15, 16, 81, 89, 525, 526, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Жовтан П. В.