Провадження №2-з/359/18/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що ним пред`явлений позов про стягнення з ОСОБА_2 на його користь боргу за договором позики в загальному розмірі 370000 гривень. Відповідачу належить 1/2 частка в житловому будинку по АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 1,9999 га з кадастровим номером :04:001:0140 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, та автомобіль типу легковий седан-В марки «ВАЗ 211540», 2007 року випуску з об`ємом двигуна 1596 см3. ОСОБА_2 має можливість відчужити вказане майно у власність інших осіб. В такому випадку виконання рішення суду про задоволення позову стане неможливим. Тому ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на 1/2 частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 1,9999 га з кадастровим номером :04:001:0140 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, та автомобіль типу легковий седан-В марки «ВАЗ 211540», 2007 року випуску з об`ємом двигуна 1596 см3.

1.2. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились у судове засідання. Як вбачається з ч.1 ст.153 ЦПК України, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду питання про забезпечення пред`явленого позову.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

2.1. В грудні 2019 року ОСОБА_1 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.13-17): просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики в загальному розмірі 370000 гривень, що складається з боргу по поверненню позики в розмірі 250000 гривень, штрафу в розмірі 100000 гривень та пені в розмірі 20000 гривень.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 7 лютого 2020 року (а.с.18) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права та стала судова практика, якими керується суд при розгляді заяви про забезпечення позову.

3.1. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

3.2. Згідно з ч.3 ст.150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

3.3. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

3.4. Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

3.5. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви про забезпечення позову.

4.1. Зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ (а.с.10) вбачається, що 30 липня 2008 року за ОСОБА_2 був зареєстрований автомобіль типу легковий седан-В марки «ВАЗ 211540», 2007 року випуску з об`ємом двигуна 1596 см3. Відомості про те, що на вказаний транспортний засіб був накладений арешт, відсутні. Ця обставина переконливо свідчить про те, що відповідач має можливість в будь-який час відчужити його автомобіль у власність інших осіб. В такому випадку виконання рішення суду про задоволення позову стане неможливим.

4.2. Крім того, забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль відповідача є співмірним розміру позовних вимог.

4.3. Безумовно, накладення арешту на транспортний засіб призведе до втручання держави у право ОСОБА_2 на мирне володіння його майном. Водночас, таке втручання є не тільки виправданим, але й конче необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства. Така мета становить суспільний інтерес, який превалює над індивідуаль-ними свободами відповідача. Крім того, арешт автомобіля полягає у позбавленні ОСОБА_2 можливості лише розпоряджатись цим рухомим майном. Водночас, відповідач зберігає за собою право повноцінно користуватись та володіти ним. Це свідчить про те, що накладення арешту на його транспортний засіб не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

4.4. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення пред`явленого позову допустимо накласти арешт на автомобіль типу легковий седан-В марки «ВАЗ 211540», 2007 року випуску з об`ємом двигуна 1596 см3, 30 липня 2008 року зареєстрований за ОСОБА_2

5. Доводи позивача, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

5.1. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №197474747 від 24 січня 2020 року (а.с.7-8) вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 1,9999 га з кадастровим номером :04:001:0140 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господар-ства, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району.

5.2. Однак на вказані об`єкти нерухомого майна вже накладені арешти на підставі постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області від 7 листопада 2016 року та постанови державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області від 18 січня 2019 року. Ця обставина переконливо свідчить про те, що у ОСОБА_2 відсутня можливість розпорядитись його часткою в житловому будинку та земельній ділянці.

5.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для додаткового накладення арешту на 1/2 частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 1,9999 га з кадастровим номером :04:001:0140 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, відсутні. Тому у задоволенні заяви в частині цих вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль типу легковий седан-В марки «ВАЗ 211540», 2007 року випуску з об`ємом двигуна 1596 см3, 30 липня 2008 року зареєстрований за ОСОБА_2 .

У задоволенні заяви про забезпечення позову в частині інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , дата народження невідома, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , дата народження невідома, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали суду складений 24 лютого 2020 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення її повного тексту. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець