Справа № 2-2291-2008
Провадження № 6/242/101/20
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
02 квітня 2020 р. м.Селидове
Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про видачу дублікатів виконавчих листів, -
в с т а н о в и в:
ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа. В обґрунтування заяви зазначено, що 07.10.2008 р. Селидівський міський суд Донецької області ухвалив рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості. На виконання рішення банком були отримані та пред`явлені до примусового виконання два виконавчих листа, за якими були відкриті виконавчі провадження № ВП 31363256 та ВП 10245680, які начебто були повернуті стягувачу, але на адресу банку жодних процесуальних документів, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження та оригіналів виконавчих листів не надходило. У зв`язку із початком активних бойових дій в м.Донецьку у 2014 р. Донецька обласна дирекція АБ «УКРГАЗБАНК» була змушена припинити свою роботу в Донецькій області, всі документи залишились в приміщенні дирекції у м.Донецьку.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином.
Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено наступне.
На підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа суду надано Довідку ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про те, що виконавчі листи та процесуальні документи по справі на адресу банку не надходили, добровільно і примусово рішення суду станом на 24.02.2020 р. не здійснювалося.
Проте, згідно листів Селидівського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 15.02.2018 р. 11.11.2008 р. до відділу на виконання виконавчий лист № 2-2291 від 07.10.2008 р. про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Укргазбанк» суми заборгованості. Державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження. 23.06.2015 р. на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 14.02.2012 р. до Відділу на виконання повторно надійшов виконавчий лист № 2-2291 від 07.10.2008 р. про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Укргазбанк» суми заборгованості. В перебігу виконання майно боржника ОСОБА_1 житловий будинок - було виставлено на торги, але не реалізовано у зв`язку з відсутністю купівельного попиту. 15.06.2009 р. стягувачу було направлено повідомлення про залишення за собою майна боржника та 15.11.2011 р. отримано відповідь про відмову у залишенні за собою майна боржника. 09.12.2013 р. на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ було направлено за належністю до Дарницького районного відділу ДВС м.Києва.
15 грудня 2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року (далі ЦПК України), згідно яких даний нормативний акт викладений у новій редакції.
Відповідно до п. 9 Перехідний положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Положеннями Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням АТО» та ЦПК України вбачається, що забезпечення розгляду справ, яке має бути здійснено на підставах та в порядку, встановлених законодавством, передбачає як розгляд та вирішення справ по суті, так і розгляд усіх інших процесуальних питань, з якими законодавство пов`язує реалізацію громадянами та юридичними особами права на доступ до суду. Зокрема, це стосується і процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі. Водночас здійснення усіх процесуальних дій має здійснюватися в порядку, передбаченому ЦПК України.
Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
За змістом приведеної норми, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є саме втрата виконавчого листа.
У порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 та підпункту 17.4 пункту 17 перехідних положень ЦПК України, зміст заяви про видачу дубліката виконавчого листа не містить виклад обставин і зазначення доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доведення втрати виконавчого документа і факту подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання це не право, а обов`язок стягувача і невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків, дає лише правові підстави для висновку про недобросовісне користування та зловживання своїми процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява не обґрунтована і задоволенню не підлягає, оскільки посилання заявника на те, що виконавчі документи «начебто» були повернуті стягувачу але не надходили на адресу банку і примусове виконання рішення суду не здійснювалось взагалі не відповідають дійсності та спростовуються доказами, наданими самим заявником. Так, виконавчий лист № 2-2291 від 07.10.2008 р. про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 було повернуто банку на підставі постанови державного виконавця від 23.06.2015 р., тобто, після припинення направлення поштових відправлень до м.Донецьк, таким чином постанову було направлено на адресу установи у м.Києві. Виконавчий лист № 2-2291 від 07.10.2008 р. про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 постановою державного виконавця від 09.12.2013 р. направлено за належністю до Дарницького районного відділу ДВС м.Києва. Відомостей про повернення виконавчого листа з Дарницького районного відділу ДВС м.Києва та не отримання його банком суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя