УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мушкет О.О., за участю секретаря судового засідання Дарменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Олександра Хараджа про оголошення розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2020 року старший державний виконавець Центрального ВДВС м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Хараджа О. звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку ОСОБА_1 .

Заявлену вимогу обґрунтовує тим, що на виконанні у Центральному ВДВС м. Маріуполя перебуває виконавче провадження №47016753 з примусового виконання виконавчого листа № 2-11358/10 від 12.10.2010 року, виданий Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість за виконавчим документом складає 155075,50 грн.

В ході виконання встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 (згідно заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження та виконавчого документа) боржник ОСОБА_1 не проживає, що підтверджується актом державного виконавця.

Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг м.Маріуполя, боржник не зареєстрований в АДРЕСА_1 . На підставі ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 438 ЦПК України просить задовольнити подання та оголосити розшук боржника.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, у поданні просив проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зазначене подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Центральному ВДВС м. Маріуполя перебуває виконавче провадження №47016753 з примусового виконання виконавчого листа № 2-11358/10 від 12.10.2010 року, виданий Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість за виконавчим документом складає 155075,50 грн.

Виконавче провадження відкрито 26.03.2015 року, про що винесено постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №47016753.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчими провадженнями поновлюються майнові та особисті немайнові права осіб шляхом застосування процесуальних засобів і способів примусу до осіб, які добровільно не виконали свої обов`язки у сфері матеріальних правовідносин.

У примусовому порядку державними виконавчими службами виконуються рішення суду у цивільних справах та інші рішення державних органів, якими задоволено вимоги про зобов`язання боржника до виконання певних дій або стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

В обґрунтування заявленого подання державним виконавцем представлено складені ним акт від 02.04.2020 року, в якому зазначено, що при виході державного виконавця за вказаною у виконавчому документі адресою місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено, що за цією адресою боржник не проживає, зі слів сусідів майно тимчасово орендується та зараз знаходиться в захаращеному стані.

Надані відповіді на запити з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, про те, що ОСОБА_1 не перебуває на податковому обліку як фізична-особа підприємець, база даних не містить місця його роботи, пенсію він не отримує та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відомості відсутні.

Також, згідно інформації з Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 19.09.2019 року, в реєстрі територіальної громади м.Маріуполя відсутня інформація про ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що державний виконавець на підтвердження своїх вимог надав достатньо письмових доказів про безрезультатність вжитих ним заходів щодо виявлення місця знаходження боржника, його доходів та будь-якого майна, на яке можна було б звернути стягнення для примусового виконання рішення суду.

Отже, державним виконавцем надано достатні докази, які свідчать про здійснення певного обсягу виконавчих дій та вжиття заходів примусового виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги вказані положення та встановлені обставини суд вважає, про необхідність оголошення боржника у розшук для своєчасного та належного виконання виконавчого документу.

У зв`язку із цим подання державного виконавця слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Хараджа Олександра про оголошення розшуку ОСОБА_1 - задовольнити.

Оголосити розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити Кальміуському ВП Центрального ВП ГУНП України в Донецькій області.

На ухвалу може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. О. Мушкет