Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Соколишиної Л.Б.

при секретарі Хандусь І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 25 травня 2018 року по вул. Хоменка, 15, м.Черкаси, внаслідок порушення відповідачем ПДР України, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Mersedes", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку з чим учасниками ДТП було складено Європротокол. На момент ДТП автомобіль "Volkswagen" був застрахований у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» за договором комплексного страхування «Автоцивілка+» № 04-2.0032479.0001 від 16 березня 2018 року, у зв`язку з чим до нього звернувся власник пошкодженого автомобіля із заявою про страховий випадок від 25 травня 2018 року. На виконання умов договору 07 червня 2018 року ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» на підставі рахунку № М-00287 від 28 травня 2018 року виплатило страхове відшкодування у розмірі 15083 грн. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «СК «Країна», у зв`язку з чим ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулося до нього з вимогою про відшкодування шкоди в порядку суброгації. 04 квітня 2019 року ПАТ «СК «Країна» відповідно до умов договору обов`язкового страхування АМ/2128364 сплатило на рахунок ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхове відшкодування в розмірі 10558 грн. 15 коп. 25 січня 2019 року між ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» та позивачем був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли згідно Додатку № 165 до Договору № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» до відповідача, оскільки страхової виплати ПАТ «СК «Країна» не було достатньо для повного відшкодування понесених збитків. 18 червня 2019 року ТОВ «Маркс.Капітал» звернулося до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 4524 грн. 85 коп. Однак, відповідач на дану вимогу не відреагував. Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 4524 грн. 85 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча явка останнього була визнана судом обов`язковою, направивши заяву на адресу суду про розгляд справи без його участі.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотання від відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили, а тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2018 року о 13 год. 00 хв. по вул. Хоменка, 15, м.Черкаси, внаслідок порушення ПДР України відповідачем, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mersedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля «Volkswagen Тransporter», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 25 травня 2018 року (так званий «Європротокол»), відповідно до якого відповідач свою вину визнав.

Транспортний засіб «Volkswagen Тransporter», державний номерний знак НОМЕР_2 , страхувальником якого є ОСОБА_2 , був застрахований у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» на умовах договору комплексного страхування «Автоцивілка+» № 04-2.0032479.0001 від 16 березня 2018 року.

25 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» із заявою про страховий випадок.

Відповідно до рахунку ПП ОСОБА_3 № М-00287 від 28 травня 2018 року вартість ремонту автомобіля «Volkswagen Тransporter», державний номерний знак НОМЕР_2 , була розрахована у розмірі 15083 грн.

Страховик, керуючись указаним договором страхування, кваліфікував дорожньо-транспортну пригоду як страховий випадок, про що 31 травня 2018 року було складено страховий акт № 0018765.05.18/1, відповідно до якого розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку до даного страхового акту становить 15083 грн.

Згідно з копією платіжного доручення № 1829 від 07 червня 2018 року ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виплатило ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування відповідно до страхового акту № 0018765.05.18/1 за ремонт автомобіля «Volkswagen Тransporter», державний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 15083 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «Mersedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «СК «Країна» за полісом АМ № 002128364, відповідно до якого франшиза складає 1000 грн., ліміт за шкоду майну становить 100000 грн.

Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року, укладеного між позивачем та ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування - регресні вимоги. Фактор займає місце клієнта (як кредитора) по всім регресним вимогам клієнта згідно додатку № 1 до договору, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

Згідно з додатком № 165 до договору про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 18 червня 2019 року в якості регресної вимоги, що передається за договором, зазначено відносно боржника ОСОБА_1 , який є відповдачем по справі, про розмір страхового відшкодування (розмір вимоги) 4524 грн.85 коп. відповідно до договору страхування № 04-2.0032479.0001 від 16 березня 2018 року.

У матеріалах справи міститься вимога позивача до відповідача про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) № 0473611 від 18 червня 2019 року, в якій позивач вказує про звернення ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» з вимогою № 0018765.05.18/1 за вих. № 1031 від 08 червня 2018 року до страховика відповідача, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування потерпілій стороні у розмірі 15083 коп. згідно з договором комплексного страхування «Автоцивілка+» № 04-2.0032479.0001 від 16 березня 2018 року.

Крім того, у даній вимозі позивач зазначає про те, що страхове відшкодування за полісом АМ № 2128364 сплачується з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та франшизи, сума якої менше фактичних витрат, тому ТОВ «Маркс.Капітал» має право стягнути недостатню суму грошових коштів страхового відшкодування в межах фактичних витрат, тобто у розмірі 4524 грн. 85 коп. з винної особи, тобто з відповідача.

Суд звертає увагу, що жодних доказів на підтвердження виплати страховиком відповідача - ПАТ «СК «Країна» на користь ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхового відшкодування, у зв`язку з настанням страхового випадку, його розміру та дати, позивачем до суду не надано.

У свою чергу, 27 червня 2019 року відповідач надіслав на адресу позивача заперечення на вимогу про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації), в яких пояснив, що відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 3471 від 29 грудня 2016 року ліміт страхового відшкодування відповідно до європротоколу становить 50000 грн. Враховуючи франшизу, яка складає 1000 грн., ліміт страхового відшкодування становить 49000 грн., у зв`язку з чим, на його думку, ПАТ «СК «Країна» повинна у межах даного ліміту відшкодувати завдані матеріальні збитки ОСОБА_2 у ДТП.

Згідно з відповіддю на заперечення відповідача № 04736/2 від 25 липня 2019 року позивачем зазначено про те, що ПАТ «СК Країна» при виплаті страхового відшкодування керувалося нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Тобто, за твердженням позивача, ПАТ «СК Країна» було виплачено на користь ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відшкодування збитку, завданого автомобілю «Volkswagen Тransporter», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням коєфіцієнта фізичного зносу в розмірі 10558 грн. 15 коп.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Разом з тим, статтею 27 Закону України «Про страхування`передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «Mersedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «СК «Країна» за полісом АМ № 002128364, відповідно до якого ліміт за шкоду майну становить 100000 грн.

Оскільки учасниками ДТП було складено на місці пригоди «Європротокол», тому відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 3471 від 29 грудня 2015 року максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України складає з 01 лютого 2016 року - 50000 гривень потерпілому.

ПАТ «СК «Країна» здійснило відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, за твердженням позивача у розмірі 10558 грн. 15 коп., хоча сума страхового відшкодування була заявлена у розмірі 15083 грн. Тобто, ПАТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування у меншому розмірі ніж фактично понесені ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» витрати.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04 липня 2018 року, розмежувавши інститути регресу та суброгації.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду доходить висновку про те, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обов`язок страховика відшкодувати завдану шкоду виникає з факту завдання застрахованою особою такої шкоди.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відтак, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до ч. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

З викладеного вбачається, що розмір збитку, завданого внаслідок ДТП, не перевищує ліміт відповідальності страхової компанії відповідача.

Тобто, суб`єктом, який мав задовольнити вимогу позивача, є страховик відповідача.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Що стосується заявлених вимог позивача в частині стягнення судових витрат на його користь з відповідача, суд зазначає, що такі вимоги є похідними від пропорційності задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмови у позові, відповідно судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 7, 9, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 10, 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, та керуючись ст.ст. 12, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду безпосередньо або до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи через Черкаський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал», місцезнаходження: вул. Соборності, 19, м. Полтава, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: Л. Б. Соколишина