Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3921/19
Провадження №: 2/332/217/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого суддіСінєльнік Р.В.
при секретаріВасильченко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-
В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, клопотань та заяв від нього до суду не надходило.
На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 належить 3/5 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 , після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.5).
На теперішній час він бажає продати цю частину житлового будинку, але йому стало відомо що його мати колись зареєструвала знайому дальніх родичів ОСОБА_2 , яку він ніколи не бачив та вона ніколи не мешкала за вказаною адресою, та де вона мешкає на теперішній час йому не відомо. До теперішнього часу в належній йому частині житлового будинку лишилася зареєстрованою - відповідачка за позовом ОСОБА_2 , яка в будинку не проживає, належних їй речей в будинку не має. Місце її проживання йому не відомо. Наявність зареєстрованої в належній йому частині житлового будинку відповідачки та неможливість її зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку, порушує його права власника. Відповідачка за даним позовом не є членам моєї сім`ї, і не входить в коло осіб, які житловим законодавством визначені членами родини власника (наймача) житлового приміщення. Будь-яких угод між ОСОБА_2 та ним з приводу користування належною йому частиною житлового будинку не укладалося. А тому, з отриманням ним свідоцтва про право на спадщину за законом права власності на зазначену частину житлового будинку до нього Відповідач втратив право користування на вказану частину житлового будинку, і не набув рівних з ним прав та обов`язків щодо користування нею. Незаконні дії Відповідача стосовно її реєстрації в належній йому частині житлового будинку створюють йому перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю. Своїми діями Відповідач порушує мої права власника.
Відповідно до ст. 383 ЦК Кодексу та ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх, сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Таким чином, право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майн. За змістом ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача (власника) відносяться подружжя наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї наймача (власника) можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним та ведуть з ним спільне господарство.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно вбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою з вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно зі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності, а у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову, оскільки відповідач не проживають в спірному будинку, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимогиОСОБА_1 -задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю - частиною житлового будинку АДРЕСА_2 визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування частиною житлового будинку АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Р.В.Сінєльнік