РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/77/20
Провадження № 2/327/63/2020
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17.03.2020 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2020 року АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за заявою про приєднання №557202622 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 23 жовтня 2018 року у розмірі 44819 грн. 08 коп., з яких прострочена заборгованість по кредиту 29999 грн. 98 коп., проценти за користування кредитом 7798 грн. 13 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 401 грн. 87 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом 152 грн. 46 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 44 грн. 59 коп.. Крім того, у заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму понесених судових витрат.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Згідно з ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вже на стадії пред`явлення позову позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при пред`явленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Позивачем заявлена вимога про стягнення загальної суми заборгованості в певній сумі за кредитним договором станом на 21 лютого 2020 року.

За змістом заяви позивачем зазначається, що відповідно до розрахунку доданого до позову, загальний розмір заборгованості складає 38423 грн. 50 коп., така ж сума зазначена в самому розрахунку та є ціною позову, однак в прохальній частині позивачем заявлена вимога про стягнення заборгованості в сумі 44819 грн. 08 коп..

До того ж суд звертає увагу позивача, на те, що у доданих до позову документах наводиться лише загальна сума заборгованості по певним її складовим, однак позивач не проводить розрахунок відповідних сум заборгованості із посиланням на відповідні формули такого розрахунку, що в подальшому може утруднити перевірку вказаних позивачем обставин.

Крім того, за змістом позовної заяви та заяви про встановлення кредитної лінії, процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 0,001% річних, що не узгоджується з наданими позивачем розрахунками, в яких процентна ставка за кредитом складає 3% річних.

Також, за змістом позовної заяви та у розрахунках заборгованості позивач посилається на вимоги ч.2 ст.625 ЦК України, відповідно до якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, за змістом позовної заяви та в документах, долучених до неї, вбачається, що договором встановлено інший розмір процентів, а саме 0,001% річних (п.п.6.6.1, 6.6.3 Заяви про встановлення відновлюваної кредитної лінії).

До того ж, відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.4 ст.95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст.95 ЦПК України).

Разом з тим, всупереч наведених вимог, додані позивачем до позовної заяви документи для суду та відповідача не завірені належним чином.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонує позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, уточнити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надати детальні розрахунки заборгованості по кожній її складовій, а також копії оригіналів документів засвідчених належним чином відповідно кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків в межах 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Кущ