ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

06 квітня 2020 року

м. Харків

справа № 635/4444/19

провадження № 22-ц/818/1233/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року, ухвалене у складі судді Пілюгіної О.М., -

у с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 20 вересня 2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Посилаючись на те, що станом на 1 травня 2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дитини становить 7173,29 грн, а на її утримання - 11445,13 грн, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 20 вересня 2018 року по 01 травня 2019 рок на утримання доньки у сумі 7173,29 грн, на її утримання - 11445,13 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення в період з 20 вересня 2018 року по 01 травня 2019 року сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 7173 грн., аліментів на утримання ОСОБА_1 - 11445 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення змінити, зменшити розмір стягнутої з нього неустойки.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що рішення про стягнення з нього аліментів було ухвалено судом 09 січня 2019 року, з 15 листопада 2018 року він не працював, перебував на обліку у Харківській районній філії Харківського обласного центру зайнятості, як безробітний, у зв`язку з чим жодних доходів не отримував, 19 квітня 2019 року він працевлаштувався, з його заробітної плати відраховуються 50% суми на сплату аліментів, заборгованість він погасив, його матеріальне становище свідчить про неможливість сплати неустойки у зазначеному в рішенні суду розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивачки у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 вересня 2018 року і до досягнення донькою ОСОБА_6 трирічного віку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач покладених на нього судовим рішенням зобов`язань щодо сплати аліментів належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з нього пені за період з 20 вересня 2018 оку по 01 травня 2019 року.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання полягає у сприянні належному виконанню зобов`язання та стимулювання боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує лише до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Зобов`язання щодо сплати аліментів виникають на підставі рішення суду або домовленості між батьками.

Як убачається із матеріалів справи, зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання дочки та дружини виникло у відповідача на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року, а виконавчі листи було видано судом лише 14 лютого 2019 року.

За таких обставин вина ОСОБА_2 у порушення зобов`язань щодо сплати аліментів до моменту ухвалення відповідного судового рішення відсутня, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача неустойки за період з 20 вересня 2018 року по 31 січня 2019 року.

Отже стягненню підлягає неустойка за прострочення сплати аліментів за період з 01 лютого 2019 року по 30 квітня 2019 року виходячи з наступного розрахунку:

Заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за лютий 2019 року складає 1727 грн х 89 днів прострочення х 1% = 1537 грн 03 коп.

Заборгованість зі сплати аліментів на утримання дружини за лютий 2019 року складає 1727 грн х 89 днів прострочення х 1% = 1537 грн 03 коп.

Заборгованість зі сплати аліментів на утримання дружини за березень 2019 року складає 1727 грн х 61 днів прострочення х 1% = 1053 грн 47 коп.

Заборгованість зі сплати аліментів на утримання дружини за квітень 2019 року складає 767 грн х 30 днів прострочення х 1% = 230 грн 10 коп.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року слід змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1537,03грн., на утримання ОСОБА_1 у розмірі 2820,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її утримання у період з 01 лютого 2019 року по 30 квітня 2019 року у розмірі 2820,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01 лютого 2019 року по 30 квітня 2019 року у розмірі 1537,03грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2020 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова