Справа №597/1397/19
Провадження №2-п/597/1/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді Шевчук В.М.

за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 19.03.2020 року звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/1397/19 від 20.03.2020 року заяву про забезпечення позову залишено без руху та представнику позивачки ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків.

01.04.2020 року представник позивачки ОСОБА_1 усунув недоліки, вказані в ухвалі №597/1397/19 від 20.03.2020 року.

Представник позивачки ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 в заяві про забезпечення позову просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (об`єкт житлової нерухомості), загальною площею 192 кв.м, житловою площею 77,5 кв.м, а саме: житловий будинок під літерою А, господарський будинок під літерою Б, колодязь під літерою К, огорожу № 1, ворота № НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , вартістю 385410 гривень 50 копійок, та земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0006, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 220, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, вартістю 80050 гривень. Також просить до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (об`єкт житлової нерухомості), загальною площею 192 кв.м, житловою площею 77,5 кв.м, а саме: житловий будинок під літерою А, господарський будинок під літерою Б, колодязь під літерою К, огорожу № 1, ворота № НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0006, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 220, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову наводить мотиви, що в провадженні Заліщицького районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа № 597/1319/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки. Заочним рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області по справі № 597/1319/19 від 12 грудня 2019 року позов задоволено повністю. У січні 2020 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року, ухваленого у цивільній справі № 597/1397/19.

13 березня 2020 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області у справі № 597/1319/19 заяву відповідача про скасування заочного рішення задоволено, заочне рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки скасовано. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Предметом спору у даній справі є визначення прав на спільне сумісне майно позивачки та відповідача будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 б та земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка та відповідач 20.04.1993 року уклали між собою шлюб, який зареєстрували в Подільській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області. Рішенням Заліщицького районного суду 03.10.2017 року їхній шлюб розірвано. За час спільного шлюбу з відповідачем з 1993 року по 2017 рік вони побудували в АДРЕСА_1 б за спільні кошти та спільною працею будинковолодіння. На час первинного розгляду справи будинок не був введений в експлуатацію, що унеможливлювало позивачці оформити право власності на будинковолодіння з вини відповідача, який затягував вказану процедуру, у зв`язку з чим позивачка вимушена була звернутися зі вказаною позовною заявою до суду. Однак, 13 січня 2020 року відповідач здійснив відчуження спірного майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами, що призвело до порушення прав позивачки у зв`язку з неможливістю набуття права власності на її частку за рішенням суду.

На даний час є всі вагомі підстави вважати, що даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельна ділянка, що є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача, можуть бути і далі відчужені третьою особою, що в свою чергу призведе до утруднення чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що з доводами представника позивачки слід погодитися, його заява про забезпечення позову є підставною, а, тому, підлягає до задоволення.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В силу ч.1 ст.151 ЦПК України заявник зобов`язаний обґрунтувати необхідність забезпечення позову.

При цьому представник заявниці, відповідно до вимог ч.1 ст.151 ЦПК України, в заяві наводить відомості про предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п.4 та п.5 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ньому доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд зазначає про відсутність обставин, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч.3 ст.154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.149-153, 157, 260, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (об`єкт житлової нерухомості), загальною площею 192 кв.м, житловою площею 77,5 кв.м, а саме: житловий будинок під літерою А, господарський будинок під літерою Б, колодязь під літерою К, огорожу № 1, ворота № НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , вартістю 385410 (триста вісімдесят п`ять тисяч чотириста десять) гривень 50 копійок.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0006, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 220, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, вартістю 80050 (вісімдесят тисяч п`ятдесят) гривень.

До набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти бідь-які дії щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (об`єкт житлової нерухомості), загальною площею 192 кв.м, житловою площею 77,5 кв.м, а саме: житловий будинок під літерою А, господарський будинок під літерою Б, колодязь під літерою К, огорожу № 1, ворота № НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0006, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 220, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити Заліщицькому відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Копії ухвали направити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадняти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.04.2020 року.

Суддя: В. М. Шевчук