Справа №359/9039/17
Провадження №2/359/86/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та Щасливської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

1.1. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він є власником 1/4 частки в квартирі АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Щасливської сільської ради №94 від 23 листопада 2000 року позивачу була виділена земельна ділянка площею 0,024 га, а також був наданий дозвіл на будівництво санвузла та окремого входу в житловий будинок. Рішенням Щасливської сільської ради №108-5-VI від 17 березня 2011 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0293 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 . На підставі цього рішення органу місцевого самоврядування відповідачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №266726. У такий спосіб ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку площею 0,0293 га з кадастровим номером :02:001:0007 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 . Ця земельна ділянка накладається на прибудинкову територію житлового будинку по АДРЕСА_2 . Позивач позбавлений можливості користуватись виділеною йому земельною ділянкою. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Щасливської сільської ради №108-5-VI від 17 березня 2011 року, а також державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №266726.

2. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

2.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримують пред`явлений позов та наполягають на його задоволенні.

2.2. Представник відповідача ОСОБА_3 не визнає позов та посилається на те, що межі земельної ділянки, яка виділялась позивачу, не визначались на місцевості. ОСОБА_1 не отримував правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Ці обставини свідчать про те, що він не набув жодного права на землю. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що земельна ділянка, яка була передана у власність ОСОБА_4 , накладається на прибудинкову територію житлового будинку по АДРЕСА_2 . Тому представник відповідача Манікало І.М. просить суд відмовити у задоволенні позову.

2.3. ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явились у судове засідання і подали заяви (а.с.161-163), в яких вони підтримують позов та просять розглянути цивільну справу в їх відсутності.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. Рішенням виконавчого комітету Щасливської сільської ради №39 від 20 квітня 2000 року (а.с.89 т.1) ОСОБА_1 була надана кімната АДРЕСА_3 .

3.2. Іншим рішенням виконавчого комітету Щасливської сільської ради №94 від 23 листопада 2000 року (а.с.16, 88 т.1) позивачу була виділена земельна ділянка площею 0,024 га, а також був наданий дозвіл на будівництво санвузла та окремого входу до житлового будинку по АДРЕСА_4 .

3.3. 26 квітня 2007 року ОСОБА_1 , а також його діти ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приватизували квартиру АДРЕСА_3 . Кожний з них набув право власності на 1/4 частку у вказаній квартирі. Ці обставини підтверджуються копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15259123 від 17 липня 2007 року (а.с.155 т.1).

3.4. На підставі рішення Щасливської сільської ради №67-3-VII від 17 грудня 2015 року (а.с.120 т.1) вул. П. Морозова була перейменована на вул. Соборна, а нумерація будинку, в якому проживає позивач, була змінена з №1-а на №14.

3.5. Таким чином, ОСОБА_1 є власником 1/4 частки в квартирі АДРЕСА_1 .

3.6. На підставі рішення виконавчого комітету Щасливської сільської ради №253 від 18 серпня 2011 року (а.с.119 т.1) за ОСОБА_4 було оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

3.7. Рішенням Щасливської сільської ради №1166-38-V від 19 жовтня 2010 року (а.с.196 т.1) відповідачу був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки площею приблизно 0,03 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4 .

3.8. Рішенням Щасливської міської ради №108-5-V від 17 березня 2011 року (а.с.80 т.1) був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0293 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4 .

3.9. На підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування відповідачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №266726 (а.с.81 т.1)

3.10. Зі змісту листа директора КП Бориспільської районної ради «Бюро технічної інвентаризації» №2-22/10 від 11 листопада 2019 року (а.с.233 т.1) вбачається, що АДРЕСА_6 , а нумерація будинку була змінена з №1 на №12.

3.11. Таким чином, ОСОБА_8 є власником квартири АДРЕСА_7 , а також земельної ділянки площею 0,0293 га з кадастровим номером :02:001:0007 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_2 .

3.12. Спірні правовідносини є суто земельними та регулюються главою 6 «Землі житлової та громадської забудови», главою 19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами» та главою 23 «Захист прав на землю» ЗК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.22 ЗК України 1990 року, що був чинним станом на день виділення земельної ділянки позивачу, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало виключно після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчувало це право.

4.2. 1 січня 2002 року набрав чинності ЗК України в новій редакції. Згідно з ч.1 ст.125 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

4.3. Відповідно до ч.2 ст.42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

4.4. Згідно з ч.1 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

б. норми процесуального права.

4.5. Відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неуперед-женість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

4.6. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов-лених цим Кодексом.

4.7. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

4.8. Згідно з ч.1-ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

4.9. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

4.10. Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що межі земельної ділянки, яка надавалась ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Щасливської сільської ради №94 від 23 листопада 2000 року, були встановлені земле-впорядною організацією в натурі (на місцевості). Відсутні також докази на підтвердження того, що позивач отримав правовстановлюючий акт на земельну ділянку або зареєстрував за собою відповідне речове право на неї. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 так і не набув право на землю, що надавалась йому на підставі рішення виконавчого комітету Щасливської сільської ради №94 від 23 листопада 2000 року. Тому згідно з ч.2 ст.152 ЗК України позивач не має права вимагати захисту не набутого ним права на не існуючу (не сформовану) земельну ділянку.

5.2. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , він також є учасником спільної сумісної власності на прибудинкову територію вказаного багатоквартирного будинку. Всупереч ч.1 ст.84 ЦПК України позивач та його представник ОСОБА_2 не надали жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що межі земельної ділянки, яка була передана у власність ОСОБА_8 та розташовується по АДРЕСА_2 , накладаються на прибудинкову територію багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 .

5.3. В матеріалах цивільної справи міститься лише копія акту фактичного огляду земельної ділянки від 18 листопада 2016 року (а.с.22 т.1), з якого вбачається, що паркан, зведений ОСОБА_8 понад 12 років тому, перешкоджає позивачу дістатись до стіни його добудови. Однак ОСОБА_1 пред`явив позов про оспорювання законності приватизації сусідньої земельної ділянки, а не усунення перешкод у користуванні його надвірними будівлями. Тому відомості про фактичне розташування паркану не мають жодного значення для правильного вирішення спору та не стосуються предмета доказування. Ці обставини свідчать про те, що копія акту фактичного огляду земельної ділянки від 18 листопада 2016 року (а.с.22 т.1) є неналежним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України.

5.4. Перевірка накладення меж земельних ділянок потребує спеціальних знань в галузі геодезії та землевпорядкування. Тому згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України вказана обставина може бути доведена виключно висновком експерта, володіючого відповідними знаннями та попередженого про кримінальну відповідальність, а не письмовими доказами. Ці обставини свідчать про те, що копія акту фактичного огляду земельної ділянки від 18 листопада 2016 року (а.с.22 т.1) є не тільки неналежним, але й недопустимим доказом в розумінні ч.2 ст.78 ЦПК України. У виконання ч.5 ст.12 ЦПК України суд неодноразово роз`яснював ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 право заявити клопотання про призначення експертизи або подати висновок експерта, складений за замовлення позивача. Однак після тривалих міркувань ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 остаточно відмовились від здійснення вказаних процесуальних заходів.

5.5. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання незаконним та скасування рішення Щасливської сільської ради №108-5-VI від 17 березня 2011 року, а також державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №266726 відсутні. Тому у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та Щасливської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку відмовити.

Повний текст рішення суду складений 3 лютого 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець