Провадження № 2/554/588/2020
08.07.2020 року місто Полтава
Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус Першої Полтавської державної нотаріальної контори Шестун Наталія Григорівна, Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до відповідача, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус Першої Полтавської державної нотаріальної контори Шестун Наталія Григорівна, Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що згідно договору купівлі від 2 вересня 1959 р. ОСОБА_4 купив будинок літ. «А-1» площею 26,57 кв.м, оформивши по 1/3 на себе, на ОСОБА_5 , згідно довіреності на ОСОБА_6 , в рівних частках по 8,85 кв.м. кожному. Будинок побудований в 1935 році. У зв`язку з природними умовами старий будинок «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 розвалився. ОСОБА_4 оформив всі дозвільні документи на побудову нового будинку літ. «А-1», за вище вказаною адресою, на даному подвір`ї в іншому місці. Новозбудований будинок літ. «А-1» побудував ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_7 в 1961 р., площею 66,6 кв. Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що старий будинок розвалився, згідно ст. 346 п. 4 ЦК України праві власності у ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на знищене майно припинилося. Новозбудований будинок літ. «А-1» за адресою АДРЕСА_1 - побудований в 1961 році, ОСОБА_4 разом з дружиною ОСОБА_7 та їм допомагав син - ОСОБА_8 . ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в будівництві новозбудованого будинку літ. «А-1» ні матеріальної, ні фінансової, ні фізичної участі не приймали. ОСОБА_6 знаходився на службі в лавах Збройних Сил 09.09.1958р. по 22.12.1961 р., відповідно ні розбирати старий будинок, ні будувати новий будинок літ. «А-1» за адресою АДРЕСА_1 у нього не було можливості. ОСОБА_5 в 1961 році отримав державну квартиру АДРЕСА_2 від Тепловозоремонтного заводу. В кв. №11 ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 та сином ОСОБА_10 . За все життя до своєї смерті ОСОБА_5 (помер в 1995 році) ніяких претензій на новозбудований будинок літ. «А-1» не пред`являв. Розумів, що згідно договору купівлі-продажу 1959 р. його 1/3 частина старого будинку літ «А-1» - це майно знищене і не існує в природі. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9 перша дружина ОСОБА_5 . У 1983 році ОСОБА_5 одружився вдруге з ОСОБА_2 . У 1968 році помирає ОСОБА_4 , в 1991 році помирає ОСОБА_7 . Позивач вважає, що ані ОСОБА_5 , ані його друга дружина ОСОБА_2 не може претендувати на 1/3 частину знищеного майна по АДРЕСА_1 після померлого чоловіка. Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_5 у вказаному будинку не був прописаний і не проживав.
1. Визнати юридичний факт, що ОСОБА_5 після смерті своїх батьків не входить в коло спадкоємців майна, яке знищено, право власності припинено на 1/3 частку старого і новозбудованого будинку літ. «А-1», відповідно ОСОБА_2 не може входити в коло спадкоємців будинку літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Законів України та правових актів.
2. Визнати юридичний факт, що ОСОБА_2 не може входити в коло спадкоємців ніякої черги на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого чоловіка ОСОБА_5 , який в свою чергу, не входив в коло спадкодавців на майно, яке знищене, право власності припинено на 1/3 частку будинку літ. «А-1», як старого так і новозбудованого, за адресою: АДРЕСА_1 .
25.10.2019 позивачем надана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої він просив:
1. Припинити право спільної часткової власності за померлим ОСОБА_4 на 1/3 частину будинку «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі дублікату договору купівлі-продажу б/н від 18.03.1997 р., виданого Першою Державною Нотаріальною конторою № 5-554, в замін договору купівлі-продажу від 02.09.1959 р., виданого Першою Державною Нотаріальною конторою № 4-1573 на нерухоме майно, а саме старий будинок літ. «А-1»), який знищений в 1961 році.
2. Припинити право спільної часткової власності за померлим ОСОБА_6 на 1/3 частину будинку «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1959 р., виданого Першою Державною Нотаріальною конторою № 4-1573 на нерухоме майно, а саме старий будинок літ. «А-1»), який знищений в 1961 році.
3. Припинити право спільної часткової власності за померлим ОСОБА_5 на 1/3 частину будинку «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1959 р., виданого Першою Державною Нотаріальною конторою № 4-1573 на нерухоме майно, а саме старий будинок літ. «А-1»), який знищений в 1961 році.
Відповідно до наданих третьою особою ОСОБА_3 заперечень на позовну заяву, вона позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав того, що вона та ОСОБА_2 законно набули право власності в порядку спадкування на відповідні частини домоволодіння по АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивач та третя особа ОСОБА_3 не з`явилися, надавши суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, третя особа проти задоволення позову заперечувала.
Відповідач та представники третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали.
За таких обставин суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 02.09.1959 року ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 придбали домоволодіння по АДРЕСА_3 .
Згідно акту обстеження Технічного бюро Управління головного архітектора м. Полтави від 05.06.1961 року дозволено співвласникам домоволодіння ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 побудувати новий будинок замість старого.
Рішенням №355 виконавчого комітету Октябрської районної ради депутатів трудящих від 20.12.1961 року дозволено співвласникам домоволодіння ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 побудувати новий одноквартирний житловий будинок замість старого на садибі по АДРЕСА_4 , зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виготовити технічну документацію на будівництво нового будинку та зареєструвати в бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до проведеної поточної інвентаризації станом на 07.02.1966 року зафіксанований новозбудований житловий будинок літ. «А-1 з верандою літ «а» 1961 року побудови загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м. та сарай літ «Б» 1962 року побудови. Згідно поточної інвентаризації станом на 22.11.1977 року встановлено, що до житлового будинку літ. «А-1» співвласниками здійснені самочинні добудови, що підтверджується довідкою Полтавського БТІ «Інвентаризатор» №2502 від 31.03.2016.

ОСОБА_6 знаходився з 09.09.1958 року по 22.12.1961 рік на службі в лавах Збройних сил. відповідно до довідки від 04.06.2015 р. №5/2896.

ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою 1915/02-03-04-31 від 29.10.2015

ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті батька позивача - ОСОБА_8 , який є сином ОСОБА_6 спадкоємцями залишились: син - ОСОБА_1 та дружина - ОСОБА_11 , яка відмовилась від своєї частки на користь сина ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_6 у 2003 році спадкоємцями залишились: дружина ОСОБА_12 , донька ОСОБА_13 , яка відмовилась від своєї частки на користь матері ОСОБА_12 , та донька ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 померли у 2003 році.

ОСОБА_14 та ОСОБА_12 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.10.2010 р. НОМЕР_1 на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно 16.11.2010.

ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.10.2004 р. ВВК №011600 на 1/6 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно14.10.2004.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-68цс12, від 24 лютого 2016 року № 6-2784цс15.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ (п. 42 рішення ЄСПЛ в справі «Андрій Руденко проти України») слідує, що внесення вартості частки у власності на депозитний рахунок суду першої інстанції було і залишається передумовою винесення судом рішення про припинення права на частку у спільному майні. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення, адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи те, що стороною позивача не внесено на депозитний рахунок суду вартість частки у власності відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, суд зауважує, що зміна черговості одержання права на спадкування, що є винятком із загального правила черговості та встановлення іншого, ніж передбаченого законом, порядку закликання до спадкування спадкоємців за законом. Зазначене обумовлене ідеєю справедливості та необхідності стимулювати потенційних спадкоємців до турботливого ставлення до спадкодавця за його життя.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тлумачення вказаної норми права дає підстави дійти висновку, що зміна черговості одержання права на спадкування можлива за наявності таких обставин: 1) спадкодавцю надавалася матеріальна або інша допомога з боку спадкоємця; 2) така допомога надавалася протягом тривалого часу; 3) безпорадний стан самого спадкодавця; 4) фізична особа відноситься до кола спадкоємців за законом. Ці умови розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус Першої Полтавської державної нотаріальної контори Шестун Наталія Григорівна, Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко