справа № 477/269/20
провадження №2/489/1541/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

03 квітня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування

встановив:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Жовтневого районного суду Миколаївської області, в якій просила суд усунути відповідача від права спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одночасно з позовною заявою подала заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та укладати будь-які види угод, пов`язаних з відчуженням вказаного нерухомого майна.

Свою заяву позивач мотивувала тим, що вказана квартира на праві особистої власності належала її батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті квартиру успадкувала її матір - ОСОБА_3 та вона. Відповідач по справі відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька, так як вона його доглядом не займалась. В подальшому ОСОБА_2 припинила будь-яке спілкування з матір`ю ОСОБА_3 , а позивач була призначена її опікуном, так як її було визнано недієздатною в зв`язку з психічними захворюваннями. Відповідач не надавала ніякої матеріальної чи фізичної допомоги по догляду за хворою матір`ю, а тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про усунення відповідача від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому, у випадку отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину за законом, продажу частки квартири виконання судового рішення буде утруднено (у разі задоволення позову).

Згідно ухвали судді Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенової Л.М. справу за підсудністю було передано до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Коваленку І.В .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позовну заяву до відповідача, в якій вона просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , за якою зареєстровано право власності на частину квартири, на яку позивач просить накласти арешт.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.04.2020 позивач ОСОБА_1 є власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101, номер запису про право власності: 35837777, державна реєстрації власності зареєстрована 06.03.2020).

Дані про реєстрацію права власності на 1/3 частки квартири в реєстрі відсутні.

Таким чином, спірною часткою спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є 1/3 частка квартири. Спадкоємцями якої, як слідує із позовної заяви, є позивач та відповідач.

За таких обставин, доводи позивача в частині накладення арешту на 1/3 частку квартири, яка підлягає спадкуванню, в достатній мірі обґрунтовані необхідністю забезпечення позову, та є співмірними з пред`явленими вимогами, які стосуються усунення відповідача від права на спадкування.

В іншій частині накладення арешту на квартиру, заява є необґрунтованою, так як власником іншої 2/3 частки квартири є позивач, право власності на яку нею зареєстровано порядку, встановлено законом.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка підлягає спадкування після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину та укладати угоди, пов`язані з відчуженням нерухомогомайна.

В іншій частині забезпечення позову відмовити.

Копії ухвали направити сторонам до відома та відповідним державним органам - для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 03.04.2020.

Суддя І.В. Коваленко