ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3866/20 Справа № 216/2613/19 Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

02 квітня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Барильської А.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «КиївСтар» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «КиївСтар» про захист прав споживачів.

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського апеляційного суду із апеляційною скаргою, у якій просив: визнати «розумний термін» у 7 місяців розгляду справи порушенням статті 6 Європейської конвенції з прав людини протиправним, відновити його порушені права шляхом постановлення відповідної ухвали суду та зобов`язати державу Україну сплатити йому сатисфакцію за кожен повний місяць порушених судом прав у розмірі 200 Євро.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року подану апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк, який не може перевищувати десять днів з моменту отримання копії ухвали суду, для усунення її недоліків, а саме - зазначення процесуального рішення суду першої інстанції, яке оскаржується в апеляційному порядку, зазначення в чому полягає його незаконність і (або) необґрунтованість та зазначення нових обставин, що підлягають встановленню.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України, в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Як вбачається ізматеріалів справи, копія ухвали суду апеляційної інстанції від 07 лютого 2020 року була отримана апелянтом 27 березня 2020 року, однак, у встановлений десятиденний строк, вимоги ухвали суду не виконано, на теперішній час недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Подану 31 березня 2020 року до суду апеляційної інстанції позивачем скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року суд не може визнати належним виконанням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху, оскільки, висловлені позивачем у вказаній скарзі пояснення про те, що визнати «розумний термін» у 10 місяців розгляду справи порушенням статті 6 Європейської конвенції з прав людини протиправним, відновити його порушені права шляхом постановлення відповідної ухвали суду та зобов`язати державу Україну сплатити йому сатисфакцію за кожен повний місяць порушених судом прав у розмірі 400 Євро не є виконанням вимоги ухвали суду апеляційної інстанції щодо зазначення процесуального рішення суду першої інстанції яке оскаржується в апеляційному порядку, зазначення в чому полягає його незаконність і (або) необґрунтованість та зазначення нових обставин, що підлягають встановленню.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «КиївСтар» про захист прав споживачів, необхідно вважати неподаною та повернути її заявнику.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «КиївСтар» про захист прав споживачів, вважати неподаною та повернути її заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду, безпосередньо до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: А.П.Барильська.