Справа № 523/5341/19
Провадження №2/523/1630/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, на квартиру АДРЕСА_1 .

Позов мотивується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . Спадкоємцями померлого за законом є: син - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До складу спадщини входить квартира АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , через відступлення права вимоги, є іпотекодержателем по кредитному договору №014/0075/74/73091 від 12.04.2007 року укладеного між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 .

Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

Позивач на час відкриття спадщини був неповнолітній, тому прийняв спадщину відповідно до закону.

ОСОБА_3 відмовляється від прийняття спадщини тому спадщину фактично прийняв лише позивач.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , проте відсутні правовстановлюючі документи.

Позивач має право на визнання за ним судом права власності на квартиру АДРЕСА_1 з підстав визначених ч.1 ст.392 ЦК України.

Позивач є єдиним спадкоємцем через те, що у померлого були невиконані зобов`язання перед ОСОБА_5 на суму 44755,24 доларів США. Позивач єдиний хто може виконати зобов`язання спадкодавця. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають намір ініціювати процедуру відмови від прийняття спадщини.

Позивач прагне набути права власності на спірну квартиру з метою за рахунок квартири задовольнити вимоги кредитора - ОСОБА_5 .

Третя особа - ОСОБА_5 надала суду письмові пояснення в яких зазначила, що є кредитором спадкодавця, позов визнає та просить суд задовольнити позовну вимогу.

Третя особа - ОСОБА_4 надала суду письмові пояснення в яких зазначила, що відмовляється від прийняття спадщини на користь брата - позивача, позов визнає та просить суд задовольнити позовну вимогу.

Третя особа - ОСОБА_3 надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що відмовляється від прийняття спадщини на користь брата - позивача, позов визнає та просить суд задовольнити позовну вимогу.

Представник відповідача відзиву, клопотань не надав, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Судом встановлено:

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 29.11.1991 року (а.с.15).

Від шлюбу народились діти - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8,9, 48).

ОСОБА_6 12.04.2007 року купив квартиру АДРЕСА_1 (а.с.16).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Квартира АДРЕСА_1 є предметом іпотеки, іпотекодавець ОСОБА_6 , іпотекодержатель ОСОБА_5 (а.с.121).

Місце проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , на час відкриття спадщини, зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 .

Листом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 05.06.2019 року повідомлено, що за даними Спадкового Реєстру інформація щодо заведення спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 - відсутня (а.с.92).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 прийняли спадщину відповідно до ч.3, ч.4 ст.1268 ЦК України та не відмовились від неї у спосіб визначений законом (ч.1,ч.3, ч.4 ст.1273 ЦК України).

Доказів звернення позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину і відмови нотаріуса в цьому, позивачем не надано.

Пояснення третіх осіб - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в частині відмови від прийняття спадщини не є допустимим доказом зазначеної обставини (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб особа набула права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Отже, ст.392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За правилами частини 1 статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно положень ч. 3,4 ст. 1273 ЦК України, неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Щодо відповідальності Одеської міської ради у спорі:

Відповідно до ч.1ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві.

Отже, сторонами в цивільній справі є особи, які перебувають між собою в матеріальних правовідносинах, в яких суб`єктивному праву одного відповідає суб`єктивний обов`язок іншого й матеріально-правовий спір між якими є предметом судового розгляду.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Належними відповідачами у спорах про визнання права власності на спадкове майно є спадкоємці, які прийняли спадщину, або за відсутності спадкоємців за законом чи заповітом - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивачем не надано доказів що його право на оформлення спадщини оспорюється або не визнається відповідачем по справі - Одеською міською радою.

Поскільки нотаріус не відмовляв позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, інші спадкоємці, які не є відповідачами по справі, не відмовились від прийняття спадщини у встановленому законом порядку, відповідач по справі є неналежним, тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2020 року.

Суддя -