Провадження № 2/201/77/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

12.12.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с.№ 4, 5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.01.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено у підготовче засідання (а.с.№12).

Підготовче засідання у справі проведено 24.02.2020р. відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України (а.с.№20).

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 28.12.2007р. в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 1301. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сімейні стосунки остаточно припинені між сторонами з 2017р. Причиною припинення стали різні погляди на життя, через що було втрачено почуття любові та взаємної згоди. Сторони не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Позивач у судове засідання 30.03.2020р. надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, шлюб розірвати, розглянувши справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, на стягненні з відповідачки судового збору не наполягає. Зазначив, що шлюб між сторонами був припинений з листопада 2018р. (а.с.№ 26).

Відповідачка в підготовче засідання, яке було призначено на 24.02.2020р., і в судове засідання на 30.03.2020р. не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, за адресою, яка була надана ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.№11). Про що свідчить конверт з судовою повісткою на підготовче засідання 24.02.2020р., адресований відповідачці, що повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 15). Та розписка про особисте повідомлення відповідачки про дату та час судового засідання на 30.03.2020р. (а.с. №25).

Крім того, про дату підготовчого засідання 24.02.2020р. та про дату судового засідання 30.03.2020р. відповідачка повідомлялася шляхом надіслання SMS-повідомлення, про що матеріали справи містять довідки про доставку SMS-повідомлення (а.с.№17, 24).

Отже відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином про дати розгляду справи і про причини неявки суд не сповістила, так само, як і не надала відзив на позовну заяву.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі рішення в судовому засіданні за відсутності обох сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Підстав для винесення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність підстав для винесення заочного рішення, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач ні по тексту позову до суду, ні по тексту заяви від 30.03.2019р. не надав згоду на винесення по справі заочного рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 28.12.2007р. сторони зареєстрували шлюб у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 1301 (а.с.№ 6).

Від даного шлюбу дітей у сторін немає.

Позивач по тексту позову до суду зазначає спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, через що було втрачено почуття любові та взаємної згоди, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач в заяві до суду від 30.03.2020р. зазначив, що вони з відповідачкою остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини саме з листопада 2018р. та спроби до примирення були марними. Сторони не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по справі остаточно припинені, зі слів позивача з листопада 2018р., і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка не надала заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суду зазначається період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з листопада 2018р. відповідно до даних, які містить позов та заява позивача від 30.03.2020р., оскільки відповідачка, отримавши особисто в суді 05.03.2020р. копію позову з додатками (а.с. № 25), письмових пояснень або відзиву на позов суду (в тому числі і стосовно періоду припинення шлюбно-сімейних стосунків ) суду не направила.

Одночасно з винесенням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища відповідачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України особа, оскільки у цій справі відсутня думка відповідачки щодо зміни її прізвище на дошлюбне прізвище.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе не стягувати з відповідачки на користь позивача понесені ним при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі 768грн. 40коп., оскільки позивач у своїй заяві до суду від 30.03.2020р. просив не стягувати з відповідачки понесені ним судові витрати (а.с. №26).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28.12.2007р. у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 1301, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не мають спільних дітей - розірвати.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.