Справа №487/9410/19
Провадження №2/487/1001/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання - Рурич І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу 487/9410/19 за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2019 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" витрати на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у розмірі 11828,84 грн. Вимоги мотивовані тим, що в наслідок ДТП, причиною якою стало порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР, ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, у з в`язку з чим вона перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні КНП ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" з 27.06.2019 по 16.07.2019. На лікування потерпілої від злочину закладом охорони здоров`я витрачено 11828,84 грн.

Ухвалою суду від 03.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.03.2020 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.06.2019 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки Hyundai Getz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в світлий час доби по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю автодороги «Миколаїв-смт.Ольшанське» у Миколаївському районі Миколаївської області, яка на даній ділянці дороги має по одній смузі у кожному напрямку, з боку м.Миколаів у напрямку с.Трихати Миколаївського району Миколаївської області, зі швидкістю приблизно 90 км/годину. У салоні вищевказаного автомобіля окрім водія перебувало двоє пасажирів.

В цей же час попереду автомобіля Hyundai Getz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у попутному із ним напрямку, рухався технічно справний автомобіль Lifan 520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Рухаючись у вищевказаних умовах, та проїжджаючи ділянку зазначеної автодороги, водій ОСОБА_1 порушив п.2.3.б., 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху України, а саме не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не дотримувався безпечної дистанції між своїм автомобілем та автомобілем Lifan 520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду нього, внаслідок чого допустив зіткнення із вказаним автомобілем в момент, коли водій ОСОБА_3 здійснювала поступове пригальмовування.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Hyundai Getz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , отримала тілесні пошкодження у вигляді саден в області голови та кінцівок, закритого перелому правої плечової кістки в середній третині, які могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів, в умовах ДТП (зіткнення автомобілів), при знаходженні в салоні автомобілю, та згідно висновку судово-медичного експерта №559 від 07.08.2019 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_1 , вимог п.2.3.б., 12.3.б, 13.1.б, які згідно висновку автотехнічної експертизи по дослідженню механізму і обставин ДТП №19-947 від 21.08.2019 року з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП. Належним і своєчасним виконанням вимог пунктів 12.3., 13.1. ПДР водій автомобіля Hyundai Getz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 мав би технічну можливість запобігти ДТП.

У зв`язку із отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні КНП ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" з 27.06.2019 по 16.07.2019. На лікування потерпілої від злочину закладом охорони здоров`я витрачено 11828,84 грн.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.10.2019, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави в особі КНП ММР "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення зазначеною ухвалою суду залишено без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Пунктами 2, 3, 4 вказаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Згідно довідки "Міської лікарні ШМД" від 23.07.2019 за №38, ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні КНП ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" з 27.06.2019 по 16.07.2019. На лікування потерпілої від злочину закладом охорони здоров`я витрачено 11828,84 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі КНП ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" витрати на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у розмірі 11828,84 грн.

Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 03.02.2020 року відповідач ОСОБА_1 має 1 «Б» групу інвалідності.

Тому судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 1921 грн не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8, 10-13, 17, 18, 141, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Миколаєва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_3 ) на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" ( м.Миколаїв вул. Корабелів 14В, НОМЕР_4 АТ КБ "Приватбанк") витрати на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у розмірі 11828,84 грн.

Компенсувати за рахунок держави Миколаївській місцевій прокуратурі №1 Миколаївської області судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1921 грн., сплачений згідно платіжного доручення № 2136 від 18.12.2019 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.В.Щербина