Справа № 316/991/16-ц
Провадження № 6/316/14/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2020 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашикої О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Енергодарі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відстрочення виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області у цивільній справі №316/991/16-ц,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ), звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з заявою, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить суд: відстрочити виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2017 р. у цивільній справі ЄУН 316/991/16-ц за позовом АТ «Альфа Банк» до неї - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на час дії Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VІІІ від 03.06.2014 р.

Дослідивши заяву про відстрочення виконання рішення суду та матеріали цивільної справи №316/991/16-ц, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебувала цивільна справа №316/991/16-ц, провадження №2/316/28/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє за себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про примусове виселення з житлового приміщення. 21.04.2017 р. Енергодарським міським судом Запорізької області по зазначеній справі було ухвалено рішення (т.1 а.с.183-186), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.10.2017 р. (т.2 а.с.80-83).

З рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2017 р. та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 05.10.2017 р., які набрали законної сили, встановлено, що 24.04.2008 р. ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №0709/0408/55-026 з подальшим внесенням змін та доповнень відповідно до якого Банк надав боржнику (відповідачу по справі ОСОБА_4 ) кредит у сумі 12000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 24.04.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №0709/0408/55-026-Z-1 з подальшим внесенням змін та доповнень, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 , яка на праві власності з 18.03.2008 р. належить ОСОБА_1

15.06.2012 р. ПАТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором №0709/0408/55-026 від 24.04.2008 р., який був укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Сведбанк».

16.09.2013 р. Енергодарським міським судом Запорізької області винесено рішення, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №0709/0408/55-026 від 24.04.2008 р. звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2 та видано виконавчий лист за яким 23.07.2015 р. відділом державної виконавчої служби було відрито виконавче провадження.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2017 р. по справі №316/991/16-ц, виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з житлового приміщення, а саме: квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.186).

Згідно частин 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Енергодарським міським судом Запорізької області на заяву представника позивача по справі ПАТ «Альфа-Банк» від 17.10.2017 р. були направлені, у тому числі, виконавчі листи по справі (т.2 а.с.46), які були отримані ПАТ «Альфа-Банк» 06.11.2017 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.47).

Згідно постанови старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Єрмак Г.В. від 21.02.2020 р. по заяві про примусове виконання виконавчого листа №316/991/16-ц виданого 27.11.2017 р. Енергодарським міським судом Запорізької області про виселення з житлового приміщення, а саме: кватири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , було відкрито виконавче провадження №61345102 з його виконання.

Порядок відстрочення виконання судового рішення визначено положеннями ст.435 ЦПК України, частиною першою якої передбачено, що, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно приписів ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підпунктом 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. №1304-VII, який набрав чинності 07.06.2014 р., із змінами в редакції від 20.03.2020 р. (далі Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»), визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

В п.п.1.4 п.1 Кредитного договору №0709/0408/55-026 від 24.04.2008 р., в який, в подальшому не було внесено змін, зазначено, що кредитні кошти призначені на споживчі потреби (т.1 а.с.5).

Пунктом 23 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 13.01.2006 р., яка була чинна на час укладання Кредитного договору №0709/0408/55-026 від 24.04.2008 р., надавала поняття, що споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Продукцією, відповідно до п.19 ч.1 ст.1 вказаний Закон визначав як будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Отже, встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була предметом іпотеки в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за споживчим кредитом наданим в іноземній валюті.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т.1 а.с.136-137), інформаційного повідомлення (т.1 а.с.149) та довідки з сектора реєстрації Енергодарської міської ради (т.1 а.с.203), встановлено, що ОСОБА_1 має у приватній власності лише квартиру АДРЕСА_1 в якій і зареєстрована.

Верховний Суд України у постанові від 09.09.2015 р. у справі №6-483цс15 виклав правовий висновок, відповідно до якого поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання.

Мораторій, у юридичному розумінні, має значення відстрочки виконання певних обов`язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.

При цьому, слід зауважити, що установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави), а лише обмежує в часі примусове стягнення майна до моменту втрати ним чинності.

Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 726/1538/16-ц (провадження № 14-111цс19), вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону не підлягає виконанню (Що також зазначено в постанові Верховного Суду України від 25.03.2015 р. у справі №6-44 цс15).

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2017 р. по справі №316/991/16-ц, на дату розгляду заяви не виконано в порядку передбаченому приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи зазначене, суд вбачає наявності достатніх правових підстав для застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» для відстрочення виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2017 р. по справі №316/991/16-ц про виселення, оскільки протягом дії вказаного Закону воно не підлягає виконанню.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства, прийнятого 18.10.2018 р. та введеного в дію 21.10.2019 р., Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., №28, ст.940; 2015 р., №43, ст.386) втрачає чинність через один рік з дня введення в дію цього Кодексу.

Отже, що суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду з підстав Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також те, що цей Закон втрачає силу з 21.10.2020 р., суд вважає можливим заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, відстрочивши виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2017 р. по справі №316/991/16-ц до 21.10.2020 р.

На підставі викладеного, керуючись Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 10, 13, 18, 77-82, 95, 258, 260, 261, 268, 353, 354, 355, 435 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відстрочення виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області у цивільній справі №316/991/16-ц задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2017 р. у цивільній справі №316/991/16-ц, провадження №2/316/28/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє за себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про примусове виселення з житлового приміщення, на період дії Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII, тобто до 21.10.2020 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.15.5 п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Бульба