Номер провадження: 22-ц/813/3896/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Бикової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» адвоката Борщенка Костянтина Юрійовича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2019 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» реєстратора Манюти Сергія Васильовича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» реєстратора Манюти Сергія Васильовича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію.

Позовна заява мотивована тим, що 01.02.2008 року між ним та АКБСР «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 2008/13-1-08/45, за яким банк надав позивачу грошові кошти у розмірі 175 000 доларів США під 13% річних.

У якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 основного зобов`язання за кредитним договором, останнім було передано в іпотеку банку однокімнатну квартиру, загальною площею 56,6 квадратних метрів, житловою площею 24,8 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належить йому на праві приватної власності.

23.07.2019 року позивачем було встановлено, що вхідні замки його квартири пошкоджені, а на вхідні двері розміщено повідомлення, що дана квартира належить до приватної власності банківської установи.

24.07.2019 року позивач дізнався, що 08.07.2019 року право власності на його квартиру зареєстровано реєстратором КП «Агенція реєстраційний послуг» Манютою Сергієм Васильовичем за АТ «Укрсоцбанк».

Позивач вважає, що таке рішення реєстратора є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Разом з тим, позивач просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та забороною суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на зазначену квартиру.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2019 року відкрито провадження по зазначеній справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2019 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та забороною державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, а також будь-яким особам, уповноваженим на виконання функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на житлове приміщення за зазначеною адресою.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» адвокат Борщенко Костянтин Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2019 року та відмовити заявнику у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В апеляційній скарзі банк акцентує увагу, що при задоволенні заяви про забезпечення позову, суд обрав одразу два види забезпечення - це накладення арешту та заборону вчинення реєстраційних дій, що на його думку є незаконним подвійним забезпеченням.

Крім того, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд не застосував зустрічне забезпечення, що на думку апелянта є порушенням вимог ч.7 ст.153 ЦПК України.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, представник АТ «Альфа-Банк» Степаненко О.О. просив відкласти судове засідання, посилаючись на необхідність своєї присутності в судовому засіданні, як представника АТ «Альфа-Банк, який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк» та на неможливість такої присутності через введення на території України карантину рішенням Кабінету Міністрів України з 11.03.2020 року до 03.04.2020 року та перебування представника у відпустці.

Судова колегія виходить з такого.

Сама по собі присутність належним чином повідомлених сторін на стадії апеляційного перегляду судових рішень не є обов`язковою.

Надаючи заяву представник АТ «Альфа-Банк» Степаненко О.О. виходив з того, що АТ «Альфа «Банк» є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», але при цьому у даній справі заяву про процесуальне правонаступництво з доданням підтверджуючих документів для можливості здійснення заміни сторони на її правонаступника в порядку ст. 55 ЦПК України або доказів, що в межах розгляду даної справи така заміна була здійснена судом першої інстанції - не подав, а виділені матеріали такого процесуального документу не містять.

Крім того того, представник АТ «Альфа-Банк» Степаненко О.О. не навів мотивів за яких особиста присутність представника апелянта в судовому засіданні дійсно є необхідною чи обов`язковою.

Також представник АТ «Альфа-Банк» Степаненко О.О. не надав доказів перебування у відпустці, на знаходження в якій він посилається в своїй заяві.

Судова колегія враховуючи вказані обставини, також враховує і предмет апеляційного оскарження - ухвала районного суду про вжиття заходів забезпечення позову, оскарження в апеляційному порядку якої не зупиняє її виконання, внаслідок чого відкладення судового засідання і затягування розгляду апеляційної скарги на ухвалу в апеляційному порядку не припиняє дії даної ухвали.

Враховуючи наведене, подана апеляційна скарга на законність ухвали райсуду про забезпечення позову підлягає розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір і невжиття заходів забезпечення позову, може в майбутньому утруднити виконання рішення суду.

З таким висновком колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є скасування рішення реєстратора КП «Агенція реєстраційний послуг» Манюти Сергія Васильовича від 08.07.2019 року щодо здійснення ним реєстраційних дій про право власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Укрсоцбанк».

При цьому, позивач зазначає, що вказане нежиле приміщення вибуло з його володіння незаконним шляхом, що стало підставою його звернення до суду.

Натомість, відповідач заперечує вказані обставини та зазначає, що порушення з його сторони відсутні.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що між сторонами дійсно виник спір з приводу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 . Тому, заходи забезпечення позову, які просив застосувати позивач, у вигляді накладення арешту на спірне майно та забороною вчиняти подальші реєстраційні дії, є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Доводи апелянта, що застосовуючи одразу два види забезпечення - накладення арешту та заборону вчинення реєстраційних дій, суд здійснив подвійне забезпечення, чим порушив права апелянта є неспроможніми, оскільки відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги, що суд в порушення вимог ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову не вирішив питання про зустрічне забезпечення не є підставою для скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Дане питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або коли суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв"язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має довести відповідач, а суд повинен ретельно дослідити їх, визначити їх потенційний розмір, оцінити співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Невирішення в ухвалі про забезпечення позову питання про застосування зустрічного забезпечення не є порушенням зі сторони суду та разом з тим не позбавляє апелянта в порядку ст..154 ЦПК України звернутися до суду із відповідною заявою про застосування зустрічного забезпечення позову зазначивши про відповідні обставини та додавши необідні докази.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи ухвалу про забезпеченню позову, суд першої інстанції перевірив обставини справи, факти які мають значення для справи, пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясував обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» адвоката Борщенка Костянтина Юрійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2019 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.04.2020 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова