Справа №621/529/20
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Бородавки К.П., за участю секретаря судового засідання Єрмоленко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: - зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на користь ОСОБА_3 (далі - відповідач) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшивши його з 1/2 частини до 1/3 частини.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконання рішень суду позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. 23.09.2016 було зареєстровано шлюб між позивачем та ОСОБА_6 , від якого народилась спільна дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має слабке здоров`я, у зв`язку з чим часто потребує медичної допомоги і лікування, що в свою чергу тягне за собою значні витрати. Крім того, позивач зазначив, що на поточний момент робота ним втрачена, постійного доходу він не має.

Ухвалою суду від 02.03.2020 провадження у справі відкрито, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16).

Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач в судовому засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, за змістом якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та зменшення аліментів з 1/2 частини до 1/3 частини.

В силу ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю сторін на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Сторонами визнано, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.09.2014 по справі 621/2033/14ц з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви - 18.07.2014 й до досягнення найстаршою дитиною повноліття (http://reestr.court.gov.ua/Review/40388629).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, серія НОМЕР_1 позивач 23.09.2016 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , актовий запис №447 (а.с.8), у подружжя народилась дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

На підтвердження лікування сина ОСОБА_8 позивачем надані довідки КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №24» від 31.12.2019 №4897 та від 07.05.2019 №2140, за якими ОСОБА_9 перебував у лікарні з осередковою пневмонією, гострий перебіг (а.с.11,12).

Суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Наведеним приписами кореспондують положення ст.180 СК України, за якими батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведені законодавчі приписи роз`яснені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в п.23 якого зазначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням

законної сили.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач після ухвалення рішення про стягнення аліментів зареєстрував шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_9 .

Отже, позивач надав суду належні і допустимі докази зміни свого сімейного стану, що відповідно до ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру вже стягнутих аліментів до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу).

За викладених обставин, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, одночасно суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_10 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити встановлений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.09.2014 розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 частини заробітку (всіх доходів) до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист, виданий за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.09.2014 по справі 621/2033/14ц (Пр. 2/621/794/14).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Суддя К.П. Бородавка