Справа № 357/3100/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2020 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання недійсним та скасування повідомлення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи тим, що відповідач здійснює електропостачання до квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . на підставі договору №200089028 від 14.07.2017 року про користування електричною енергією. 29.11.2019 року представниками відповідача за вказаною адресою проведено технічну перевірку та складено акт про порушення №К041535, в якому зазначено, що під час перевірки виявлено факт порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ. Зазначала, що з даним актом про порушення вона не погоджується, оскільки сторонні підключення відсутні та схема вірна. Вказувала, що в подальшому, акт про порушення № К041535 від 29.11.2019 року розглядався на засіданні комісії Білоцерківського РП, про яке позивачку було повідомлено під час вручення Акту. Однак, як зазначає позивачка, після засідання комісії остання протоколу рішення комісії не отримала. В свою чергу, 12 лютого 2020 року отримала повідомлення про оплату за грудень 2019 року від 30.12.2019 року по вищезазначеному Акту порушення ПРРЕЕ. Таким чином, посилаючись на порушення відповідачем порядку розгляду акту та процедуру визначення обсягу та вартості електричної енергії, вважає, що повідомлення про оплату за грудень 2019 року від 30.12.2019 року по вищезазначеному Акту порушення ПРРЕЕ є недійсним та підлягає скасуванню.

Оглянувши подану заяву, суд вказує на таке.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, особовий рахунок за електроенергію за адресою АДРЕСА_1 , № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору від 14.07.2017 року, укладеним між ПрАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1

29 листопада 2019 року працівниками ПрАТ «Київобленерго» Білоцерківського РП було складено акт про порушення №К041535, підписаний уповноваженими особами електропостачальника, яким було зафіксовано порушення ОСОБА_1 п ОСОБА_2 5.5.5. ПРРЕЕ, а саме: виконав самовільне без облікове приєднання до мережі, що не є власністю ОСР поза приладом обліку електроенергії, тобто електроенергія, що споживалась через провід самовільного без облікового приєднання лічильником квартири АДРЕСА_2 не обраховувалась, відповідно не оплачувалась.

З акту про порушення № К041535 від 29.11.2019 року вбачається, що позивач була присутня під час вчинення дій по складанню вказаного акту про порушення, з актом позивачка була ознайомлена та отримала запрошення на комісію по розгляду акта, про що свідчить підпис позивачки.

Як вбачається з повідомлення про оплату за Грудень 2019 року від 30.12.2019 року по Акту порушення ПРРЕЕ № К041635 від 29.11.2019 року, сума нарахування за електричну енергію по вказаному Акту склала 15 691,13грн.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Київобленерго» за захистом, на її думку, порушених цивільних прав, в якому посилалась на неправомірність дій відповідача з розгляду акту про порушення №К041535 від 29 листопада 2019 року та просила визнати недійсним та скасувати повідомлення про оплату за грудень 2019 року від 30.12.2019 року по Акту порушення ПРРЕЕ №К041535 від 29 листопада 2019 року, складеного Білоцерківським РП.

На думку суду, зазначене повідомлення, не порушує прав ОСОБА_1 , як споживача, а тому його оскарження в судовому порядку не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Особа, яка вважає, що її права порушені, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено як спосіб захисту порушеного права, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору.

Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; п. 33).

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом пред`явлення позову про визнання недійсним та скасування повідомлення про оплату за грудень 2019 року від 30.12.2019 року по Акту порушення ПРРЕЕ №К041535 від 29.11.2019 року, складеного Білоцерківським РП, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 2, 3 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання недійсним та скасування повідомлення.

Враховуючи наведене та керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання недійсним та скасування повідомлення.

Ухвала може бути оскаржена.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель