Справа № 236/204/20
Провадження № 2/236/562/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку позовного провадження в м. Лиман за відсутністю сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2020 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ ПриватБанк про стягнення з відповідача ОСОБА_1 12929,45 грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує такими обставинами.

Між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 13.11.2012 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про надання кредитної карти разом із запропонованими КБ ПриватБанк Умовами та Правилами надання банківських послуг, "Правами та обов`язками Банку", "Правами та обов`язками клієнта" Тарифами Банку складають між відповідачем та банком кредитний договір.

ПАТ КБ ПриватБанк було надано ОСОБА_1 кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 02.12.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 12929,45 грн., що складається із заборгованості за тілом кредита 3145,66 грн., заборгованості по процентах, нарахованих на прострочений кредит 469,35 грн., нарахованої пені 8222,56 грн., сум штрафів 500,00 грн. та 591,88 грн.

Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від ОСОБА_1 повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 4).

Відповідача ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 50). Відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, крім стягнення з нього сум штрафів та пені, просив справу розглянути без його участі. (а.с. 51).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

АТ КБ ПриватБанк має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а.с. 39).

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 519 від 21.05.2018 року про рішення акціонера Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" змінено тип банку з Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство та затверджено нове найменування Банку - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування Банку - АТ КБ "ПриватБанк") (а.с. 37).

Судом встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 13.11.2012 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с. 13)

ОСОБА_1 власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про надання кредитної карти разом із запропонованими КБ ПриватБанк Умовами та Правилами надання банківських послуг, "Правами та обов`язками Банку", "Правами та обов`язками клієнта", Тарифами Банку складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с. 13,14,19-20,21-23).

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальнику ОСОБА_1 кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 02.12.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 12929,45 грн., що складається із заборгованості за тілом кредита 3145,66 грн., заборгованості по процентах, нарахованих на прострочений кредит 469,35 грн., нарахованої пені 8222,56 грн., сум штрафів 500,00 грн. та 591,88 грн. (а.с. 12).

За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст.ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).

Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов`язання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від ОСОБА_1 повернення суми кредиту.

Поряд з цим, суд враховує норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Вказаний Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 2 цього Закону запроваджено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Зокрема, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Водночас норми вказаного Закону не скасовують необхідності повертати суму основної заборгованості за кредитами чи позиками, процентів та комісій за користування кредитом.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України" від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та фактично мешкає у с. Коровій Яр Лиманського району Донецької області, що підтверджується відповідними записами у паспорті громадянина України (а.с. 32).

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» с. Коровій Яр (Лиманська міська рада) Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась АТО. Те ж саме було визначено і у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р, яке на сьогодні втратило чинність.

Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та часткове задоволення позову.

Суд стягує з відповідача заборгованість за тілом кредита 3145,66 грн., заборгованість по процентах, нарахованих на прострочений кредит, - 469,35 грн., однак відмовляє у стягненні заборгованості за пенею 8222,56 грн., сум штрафів 500,00 грн. та 591,88 грн.

З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

АТ КБ ПриватБанк при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № ІНВ93В2ZOX від 03.01.2020 року (а.с. 39). З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та із застосуванням принципу пропорційності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 587,72 грн. витрат щодо сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 525-527, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 81, 141, 206, 223, 259, 263 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк (юридична адреса м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний номер за Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб підприємців - 14360570, рахунок № UA9003111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299) заборгованість за кредитним договором в розмірі 3615 (три тисячі шісот п`ятнадцять) грн. 01 копійка (яка складається з заборгованості за тілом кредита 3145,66 грн., заборгованості за процентами, нарахованими на прострочений кредит, 469,35 грн.) та судовий збір в розмірі 587 (п`ятсот вісімдесят сім) грн. 72 копійки.

У задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача сум штрафів та пені відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення такого рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя-