Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1917/19
Провадження № 2/321/148/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2020 смт. Михайлівка Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кравченко Н.О.,
секретаря судового засідання Цаплі Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, відзив не подали, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 (а.с.6).
Згідно свідоцтва про одруження, виданого 18 червня 1968 року Виконкомом Н.Семенівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, складеного російською мовою « ОСОБА_4 та ОСОБА_1. » одружились 18 червня 1968 року про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 7. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - « ОСОБА_1 », дружини - « ОСОБА_1 » (а.с.7).
Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_4 23 грудня 2015 року придбав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13). Згідно повідомлення КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 22.04.2019 року № 310, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2015 року (а.с. 10).
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_4 23 грудня 2015 року придбав земельну ділянку загальною площею - 0,1600 гектара, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-15), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 16).
Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 595674, ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Іванівської районної державної адміністрації від 10 червня 2009 року № 327 є власником земельної ділянки площею 0,9000 га, у межах згідно з планом розташованої на території Української сільської ради Іванівського району Херсонської області, призначену для ведення особистого селянського господарства (а.с.29), що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 25).
Згідно матеріалів спадкової справи № 175/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_1 21 листопада 2018 року звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті чоловіка. 20 листопада 2019 року позивач звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 листопада 2019 року за № 638/02-31, державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,9000 га, яка розташована на території Української сільської ради Іванівського району Херсонської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,1600 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , так як спадкоємцем документи що підтверджують право власності на вищезазначене майно не були надані (а.с.8).
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.
Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.
За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.
Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.
В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).
Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.
Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_1 будучі спадкоємцем за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_4 оформити своє право на спадщину не має можливості, так як державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці, згідно матеріалів справи, не заперечують проти вимог ОСОБА_1 та визнання за нею права власності на спадкове майно. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.
Керуючись ст.ст. 4-5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 200, 206, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 , - на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 08.04.2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О.Кравченко