1Справа № 335/2558/20 2-з/335/31/2020
УХВАЛА
про відмову у забезпеченні позову
25 березня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянув в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
23.03.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
Разом із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд зупинити дію оскаржуваного наказу Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні від 25.02.2020 №18/1-с «Про звільнення за згодою сторін».
Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 було звільнено з посади менеджера з питань регіонального розвитку зовнішньої служби в м. Запоріжжі Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні з 28.02.2020. Позивач із вказаним наказом не згоден та оскаржує його до суду. Листом від 19.03.2020 № 383 відповідач звернувся до позивача із вимогою здати матеріальні цінності, надані для виконання трудових обов`язків в строк до 26.03.2020. Однак, позивач не встигає своєчасно здати такі цінності роботодавцю, адже він наразі перебуває на лікарняному. Позивач вважає, що у випадку, коли позивач здасть матеріальні цінності, необхідні для виконання трудових функцій, то в подальшому роботодавець зможе ухилятись від виконання рішення суду шляхом незабезпечення умов роботи працівника. Зазначає, що з метою недопущення ймовірного ухилення відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позову та створення роботодавцем перешкод працівнику в його трудовій діяльності у випадку поновлення на посаді, слід забезпечити позов шляхом зупинення дії спірного наказу про звільнення.
Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Із заяви про забезпечення позову та позовної заяви із доданими до неї документами випливає, що ОСОБА_1 було звільнено з посади менеджера з питань регіонального розвитку зовнішньої служби в м. Запоріжжя Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні з 28.02.2020 за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.
23.03.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні, в якому позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні від 25.02.2020 №18/1-с «Про звільнення за згодою сторін», яким звільнено ОСОБА_1 з посади менеджера з питань регіонального розвитку зовнішньої служби в м. Запоріжжя Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні з 28.02.2020; поновити ОСОБА_1 на займаній посаді менеджера з питань регіонального розвитку зовнішньої служби в м. Запоріжжя Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні з 02.03.2020; стягнути з Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу; стягнути з Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні на користь ОСОБА_1 80 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
У заяві про забезпечення позову позивач вказує, що без вжиття заходів забезпечення позову, у випадку поновлення позивача на посаді, роботодавець зможе протиправно ухилятись від виконання рішення суду шляхом незабезпечення умов роботи працівника через ненадання матеріально-технічної бази для роботи.
Однак, вказані доводи позивача, мають характер припущень, не підкріплені доказами, а відтак не можуть бути покладені судом в основу судового рішення.
В даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.
Більш того, в разі зупинення судом дії оскаржуваного наказу Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні від 25.02.2020 №18/1-с «Про звільнення за згодою сторін», спір у відповідній частині буде вирішено по суті, що є неприпустимими з огляду на положення ч. 10 ст. 150 ЦПК України.
Так, забезпечуючи позов у такий спосіб, суд вийде за межі підстав забезпечення позову, та своєю ухвалою фактично подовжить трудові правовідносини для позивача ОСОБА_1 на посаді менеджера з питань регіонального розвитку зовнішньої служби в м. Запоріжжя Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт.» в Україні. Проте, ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин.
З урахуванням викладеного, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Соболєва