________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-5221/2010
Провадження № 6/947/230/20
УХВАЛА

01.04.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

за участю секретаря Громико В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання приватного винокавця Виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні приватного винокавця Виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5221/10, виданого 19 листопада 2019 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0027/74/71755 від 19 березня 2007 року у розмірі 1665354 грн. 709 коп.

Приватний виконавецьзвернувся до Приморського районного суду м. Одеси з поданням, в якому просить вирішити питання щодо примусового проникнення до квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , з залученням понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Ухвалою Приморського району м. Одеси від 01 березня 2020 року зазначене подання передано на розгляд до Київського районного суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець звернувся до суду з поданням щодо примусового проникнення до квартири АДРЕСА_1 , що є територією Приморського району м. Одеси.

У зв`язку з чим, в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2020 року судом було зроблено невірного висновку, що зазначена справа не підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Вивчивши подання приватного виконавця та додані до нього матеріали, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у приватного винокавця Виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5221/10, виданого 19 листопада 2019 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0027/74/71755 від 19 березня 2007 року у розмірі 1665354 грн. 709 коп.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

11 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60859512, копію якої направлено сторонам.

Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, у зв`язку з чим приватним виконавцем проведено дії щодо розшуку майна, належного йому, шляхом направлення відповідних запитів.

Відповідно до іпотечного договору від 19 березня 2007 року, зазначений іпотечний договір забезпечує кредитний договір № 014/0027/74/71755 від 19 березня 2007 року, предметом забезпечення є квартира АДРЕСА_1 .

Згідно з актом приватного виконавця від 18 лютого 2019 року встановлено, що двері зазначеної квартири зачинені, боржника не знайдено, зі слів сусідки ОСОБА_3 боржника постійно не проживає за зазначеною адресою.

Приватним виконавцем вживались всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з метою виконання рішення Київського районного суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Отже, за змістом наведених норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у житлове приміщення боржника на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов`язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце вданому випадку.

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено, що у разі задоволення подання про примусове проникнення до житла слід залучати понятих,працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим, суд вважає, що у цій частині слід відмовити у задоволенні подання.

Таким чином, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного винокавця Виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича про примусове проникнення до житла задовольнити частково.

Надати дозвіл приватному винокавцю Виконавчого округу Одеської області Велькову Олегу Віталійовичу на примусове проникнення до об`єкту нерухомого майна боржника ОСОБА_1 - квартири АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій.

Копію ухвали надіслати для виконання до приватного винокавця Виконавчого округу Одеської області Велькову Олегу Віталійовичу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Салтан Л. В.