Провадження № 2/752/443/20
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

13 лютого 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним та про застосування наслідків недійсності (нікчемності),
встановив:

11.09.2017 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості до ОСОБА_1

02.07.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників.

15.11.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про об`єднання в одне провадження з первісним позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зустрічного позову ОСОБА_2 , що діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним, застосування наслідків недійсності (нікчемності); призначено подальший розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

01.02.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем зазначено, що 09.10.2014 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00010447 разом з додатками до нього, серед яких Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, які є невід`ємними частинами договору лізингу. Підписанням Додаткової угоди № 1/1 від 04.09.2015 року до Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року, сторони погодили збільшення строку дії лізингу до 84 місяців, а підписанням нового Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів від 04.09.2015 року визначили лізинговий платіж на рівні 304, 20 доларів США. На підставі та на виконання умов Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року, ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало у ТОВ «Порше Інтер Авто» об`єкт лізингу автомобіль «Volkswagen Polo sedan Comfort Life», 2014 року, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу автомобіля № 913038 від 14.10.2014 року, Додатком № 1, рахунком-фактурою № 913038 від 14.10.2014 року та актом приймання-передачі від 15.10.2014 року. В подальшому, 17.10.2014 року згідно акту приймання-передачі від 17.10.2014 року зазначений автомобіль з д.н.з. НОМЕР_3 було передано ОСОБА_1 . В момент підписання Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов лізингу, серед яких: вартість об`єкту лізингу еквівалентно в іноземній валюті 15 378, 00 дол. США; авансовий платіж еквівалентно в іноземній валюті 2 306, 70 дол. США; обсяг фінансування еквівалентно в іноземній валюті 13 071, 30 дол. США; кількість лізингових платежів 84; строк лізингу (місяців) 84; щомісячний лізинговий платіж еквівалентно в іноземній валюті 304, 20 дол. США; адміністративний платіж еквівалентно в іноземній валюті 230, 66 дол. США.

17.10.2014 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ПрАТ «СК «КАРДІФ» укладено договір добровільного страхування № 11/01/0000/270, відповідно до якого страховик забезпечує страхування автомобіля «Volkswagen Polo sedan Comfort Life», 2014 року, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Таким чином, ТОВ «Порше Лізинг Україна» виконало договірні зобов`язання перед ОСОБА_1 за Договором про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року.

Відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів до зазначеного вище Договору, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 09.10.2014 року, а останній 15.10.2012 року. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена сторонами у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів. Так, ТОВ «Порше Лізинг Україна» було виставлено ОСОБА_1 рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) лізингових платежів, які охоплюють лізингові періоди з березня 2016 року по лютий 2017 року, які в порушення умов Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року, ОСОБА_1 не сплачено, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 87 995, 70 грн. Як наслідок, ТОВ «Порше Лізинг Україна» також має право на стягнення з відповідача 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 2 545, 11 грн. та на інфляційні втрати у розмірі 10 865, 95 грн. Враховуючи неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів з боку ОСОБА_1 та у зв`язку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, ТОВ «Порше Лізинг Україна» на адресу останнього була направлена вимога від 16.02.2017 року про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року. Однак, вимога про повернення об`єкту лізингу у встановлений строк 10 робочих днів з дня отримання повідомлення, ОСОБА_1 не виконана.

Таким чином, невиконання ОСОБА_1 зобов`язань з повернення об`єкту лізингу та в подальшому з оплати виставлених платежів за фактичне використання транспортного засобу призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті, які охоплюють період з березня по травень 2017 року в розмірі 24 561, 10 грн., а також нарахування 3 % річних у розмірі 277, 71 грн. та інфляційних втрат у розмірі 739, 05 грн.

18.04.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис стосовно повернення лізингоодержувачем ОСОБА_1 на користь лізингодавця ТОВ «Порше Лізинг Україна» об`єкта фінансового лізингу автомобіля «Volkswagen Polo sedan Comfort Life», 2014 року, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 . 28.04.2017 року старшим державним виконавцем Деснянського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ Дегтярьовою Ю.С. винесено постанову про відкриття ВП № 53859323 щодо повернення об`єкта лізингу, а також оголошено автомобіль «Volkswagen Polo sedan Comfort Life», 2014 року, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 у розшук. Відповідно до постанови Деснянського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ від 24.05.2017 року та акту приймання-передачі транспортного засобу від 24.04.2017 року було описано, накладено арешт та повернуто об`єкт лізингу.

Таким чином, керуючись нормами чинного законодавства та укладеними у відповідності до них умовами контракту, сума загальної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» за договором фінансового лізингу № 00010447 від 09.10.2014 року станом на 30.08.2017 року складає 218 440, 14 грн., з яких:

87 995, 70 грн. сума заборгованості по оплаті лізингових платежів;

2 545, 11 грн. сума 3 % річних за час прострочення грошового зобов`язання по оплаті лізингових платежів;

10 865, 95 грн. сума інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання по оплаті лізингових платежів;

24 561, 10 грн. сума заборгованості по платежам за фактичне використання об`єкта лізингу;

277, 71 грн. сума 3 % річних за час прострочення грошового зобов`язання за фактичне використання об`єкту лізингу;

739, 05 грн. сума інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання за фактичне використання об`єкту лізингу;

41 037, 18 грн. сума інших витрат за Договором про фінансовий лізинг;

50 418, 34 грн. сума збитків в порядку п. 12.9 Договору про фінансовий лізинг.

Крім того, ТОВ «Порше Лізинг Україна» понесло витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 276, 60 грн. та 6 000, 00 грн. витрат на правову допомогу.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» 218 440, 14 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу № 00010447 від 09.10.2014 року.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним, застосування наслідків недійсності (нікчемності), зазначено, що Договір фінансового лізингу № 00010447 від 09.10.2014 року є недійсним у зв`язку з недотриманням форми щодо його нотаріального посвідчення, а також щодо обсягу правоздатності лізингодавця, оскільки ТОВ «Порше Лізинг Україна» не має відповідної ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на надання послуг із адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Крім того, зазначено, що оспорюваний договір містить несправедливі умови внаслідок чого порушено правила ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме п. 2., п.п. 12.5., п. 2.5., п. 4.6., п. 6.2., п. 6.3., п. 6.4.2. Загальних комерційних умов. Також вказали, що відповідно до положень ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ОСОБА_1 звільнений від сплати штрафних санкцій з тих підстав, що 19.03.2014 року був призваний на військову службу під час мобілізації.

Просили договір про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року визнати недійсним, застосувати наслідки недійсності правочину, стягнути з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_1 247 562, 64 грн., з яких 157 033, 20 грн. безпідставно набуте майно, 15 133, 59 грн. відсотки за користування безпідставно набутими і збереженими грошовими коштами, 75 395, 85 грн. інфляційні втрати від користування безпідставно набутими і збереженими грошовими коштами.

Як видно зі змісту відзиву на зустрічну позовну заяву, ТОВ «Порше Лізинг Україна» не визнає заявлених зустрічних вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

Діючим законодавством прямо не передбачено обов`язок сторін щодо нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу. Щодо обсягу правоздатності ТОВ «Порше Лізинг Україна» не є фінансовою установою. Відповідно до правил ч. 4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції. Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 21 від 22.01.2004 року затверджено Положення про надання послуг з фінансового лізингу юридичними особами суб`єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами. Відповідно до п.п. 1.3.1. п. 1.3., п. 2.1. зазначеного вище Положення: фінансова послуга з фінансового лізингу (послуга з фінансового лізингу) - операції з фінансовими активами, які полягають в набутті юридичною особою (лізингодавцем) у власність речі у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передачі цієї речі у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного

року за встановлену плату (лізингові платежі) на підставі договору фінансового лізингу; юридична особа має можливість надавати послугу з фінансового лізингу, якщо у предметі діяльності, визначеному установчими (засновницькими) документами, передбачено здійснення діяльності з надання послуг з фінансового лізингу та враховано вимоги законодавства щодо можливості суміщення фінансових послуг, а також за наявності: 1) внутрішніх правил з надання послуги з фінансового лізингу, затверджених уповноваженим органом юридичної особи, згідно установчих документів; 2) кваліфікованих працівників, які безпосередньо здійснюють

діяльність з фінансового лізингу (укладання, супроводження та виконання відповідних договорів), які мають вищу освіту за фінансовим, економічним або юридичним напрямами, та не мають непогашеної або незнятої судимості за корисливі злочини; 3) довідки про взяття на облік юридичної особи (далі - Довідка), виданої Держфінпослуг та/або Нацкомфінпослуг (додаток 1); 4) керівників (засновників), які не мають непогашеної або незнятої судимості за корисливі злочини; 5) документа, що підтверджує право власності або користування приміщенням за місцезнаходженням юридичної особи. З аналізу змісту п. 3.1. Положення випливає, що довідка про взяття на облік юридичної особи як такої, що має право надавати послуги з фінансового лізингу, надається на основі документального підтвердження вимог, викладених у п. 2.1. Положення. Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України видано довідку серії ФЛ № 387 про взяття на облік юридичної особи ТОВ «Порше Лізинг Україна», як такої, що має право надавати послуги з фінансового лізингу.

Щодо недійсності Договору фінансового лізингу № 00010447 від 09.10.2014 року через наявність несправедливих умов, зазначено наступне.

При обговоренні умов та укладенні зазначеного вище Договору, ОСОБА_1 діяв вільно, виходячи з власних інтересів, самостійно прийняв рішення про вибір контрагента та про вступ з ним у договірні правовідносини; на власний розсуд визначив характер договору, який вони уклали, його умови (зміст), в тому числі, порядок сплати лізингових платежів з урахуванням того, що усі платежі за договором мають бути сплачені у гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до п. 6.3. Загальних умов; ОСОБА_1 , маючи намір, укласти Договір лізингу з відповідними умовами міг передбачити несприятливу фінансово-економічну ситуацію, та, відповідно, можливі наслідки у випадку настання вказаних вище ризиків економічного характеру, що впливають на курс іноземної валюти до гривні України; укладаючи договір лізингу, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане; ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявив додаткових вимог щодо умов спірного договору та у подальшому виконував умови договору; при укладанні договору, ТОВ «Порше Лізинг Україна» надало ОСОБА_1 всю необхідну інформацію про умови надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги, в тому числі, шляхом надання відповідачу примірника договору; сторони підтвердили, що дійшли згоди з усіх істотних умов та погодилися укласти Загальні умови шляхом підписання, про що зазначено безпосередньо в тексті Загальних умов.

Щодо наслідків недійсності Договору лізингу, відповідно до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України, зобов`язанням ОСОБА_1 внаслідок недійсності Договору лізингу є повернення автомобіля ТОВ «Порше Лізинг Україна» в натурі. Крім того, сплачені ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» лізингові платежі у розмірі 157 033, 20 грн. є відшкодуванням вартості одержаного, яке полягає у користуванні майном. Крім того, зазначили, що ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом зі спливом строків позовної давності.

Просили відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Будучи присутнім у судовому засіданні 13.02.2020 року, представник позивача ТОВ «Порше Лізинг Україна» підтримав заявлені позовні вимоги за первісним позовом, просив їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник заперечували проти первісного позову, підтримали заявлені ОСОБА_1 у зустрічному позові, вимоги, просили їх задовольнити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши заяви по суті справи та додані до них докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 09.10.2014 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00010447 разом з додатками до нього, серед яких Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, які є невід`ємними частинами договору лізингу (а.с. 15, 16-27, 28-31).

04.09.2015 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 підписано Додаткову угоду № 1/1 до Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року, відповідно до змісту якої сторони погодили збільшення строку дії лізингу до 84 місяців, а підписанням нового Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів від 04.09.2015 року визначили лізинговий платіж на рівні 304, 20 доларів США (а.с. 32, 33-38).

В момент підписання Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року та Додаткової угоди № 1/1 від 04.09.2015 року, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов лізингу, серед яких: вартість об`єкту лізингу еквівалентно в іноземній валюті 15 378, 00 дол. США; авансовий платіж еквівалентно в іноземній валюті 2 306, 70 дол. США; обсяг фінансування еквівалентно в іноземній валюті 13 071, 30 дол. США; кількість лізингових платежів 84; строк лізингу (місяців) 84; щомісячний лізинговий платіж еквівалентно в іноземній валюті 304, 20 дол. США; адміністративний платіж еквівалентно в іноземній валюті 230, 66 дол. США.

На підставі та на виконання умов Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року, ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало у ТОВ «Порше Інтер Авто» об`єкт лізингу автомобіль «Volkswagen Polo sedan Comfort Life», 2014 року, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу автомобіля № 913038 від 14.10.2014 року, Додатком № 1 до Договору № 913038 від 14.10.2014 року, рахунком-фактурою № 913038 від 14.10.2014 року та актом приймання-передачі від 15.10.2014 року (а.с. 39-41, 42, 43, 44).

17.10.2014 року згідно акту приймання-передачі від 17.10.2014 року автомобіль «Volkswagen Polo sedan Comfort Life», 2014 року, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 передано ОСОБА_1 (а.с. 45)

17.10.2014 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ПрАТ «СК «КАРДІФ» укладено договір добровільного страхування № 11/01/0000/270, відповідно до якого страховик забезпечує страхування автомобіля «Volkswagen Polo sedan Comfort Life», 2014 року, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , а також договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 47-50, 51, 52).

ТОВ «Порше Лізинг Україна» виконало договірні зобов`язання перед ОСОБА_1 за Договором про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року.

За правилами ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 626, ст. 629, ч. 1 ст. 806 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є обов`язковим для виконання сторонами; за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Відповідно до ст. 1, п. 3 ч. 2 ст. 11, ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу ; за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі); лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі; сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором ; лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів до зазначеного вище Договору, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 09.10.2014 року, а останній 15.10.2012 року. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена сторонами у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Так, ТОВ «Порше Лізинг Україна» було виставлено ОСОБА_1 рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) лізингових платежів, які охоплюють лізингові періоди з березня 2016 року по лютий 2017 року, які в порушення умов Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року, ОСОБА_1 не сплачено, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 87 995, 70 грн.

Враховуючи неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів з боку ОСОБА_1 та у зв`язку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, ТОВ «Порше Лізинг Україна» на адресу останнього була направлена вимога від 16.02.2017 року про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року (а.с. 55).

Однак, вимога про повернення об`єкту лізингу у встановлений строк 10 робочих днів з дня отримання повідомлення, ОСОБА_1 не виконана.

18.04.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис стосовно повернення лізингоодержувачем ОСОБА_1 на користь лізингодавця ТОВ «Порше Лізинг Україна» об`єкта фінансового лізингу автомобіля «Volkswagen Polo sedan Comfort Life», 2014 року, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 94).

28.04.2017 року старшим державним виконавцем Деснянського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ Дегтярьовою Ю.С. винесено постанову про відкриття ВП № 53859323 щодо повернення об`єкта лізингу, а також оголошено автомобіль «Volkswagen Polo sedan Comfort Life», 2014 року, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 у розшук (а.с. 95-96, 97, 98-99, 100).

Відповідно до постанови Деснянського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ від 24.05.2017 року та акту приймання-передачі транспортного засобу від 24.04.2017 року було описано, накладено арешт та повернуто об`єкт лізингу (а.с. 101-102, 105).

Невиконання ОСОБА_1 зобов`язань з повернення об`єкту лізингу та в подальшому з оплати виставлених платежів за фактичне використання транспортного засобу призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті, які охоплюють період з березня по травень 2017 року в розмірі 24 561, 10 грн.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність в діях відповідача ОСОБА_1 порушення виконання зобов`язання щодо внесення лізингових платежів за Договором про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року за періоди з березня 2016 року по лютий 2017 року в розмірі 87 995, 70 грн. та з березня по травень 2017 року в розмірі 24 561, 10 грн., що разом складає 112 556, 80 грн. та підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, ТОВ «Порше Лізинг Україна» також просило стягнути штрафні санкції, а саме: 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 2 545, 11 грн.; інфляційні втрати у розмірі 10 865, 95 грн., а також 3 % річних у розмірі 277, 71 грн. та інфляційні втрати у розмірі 739, 05 грн.; 41 037, 18 грн. інших витрат за Договором про фінансовий лізинг; 50 418, 34 грн. збитків в порядку п. 12.9 Договору про фінансовий лізинг.

За правилами ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Як видно зі змісту Витягу із Наказу військового комісара Печерсько-Голосіївського об`єднаного районного у місті Києві військового комісаріату № 89 від 05.06.2015 року, підполковника ОСОБА_1 призвано до лав Збройних Сил України відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 року № 113-VІІІ та відповідно до мобілізаційного плану направлено до Головного командного центру ЗСУ, в/ч НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 (а.с. 163).
Відповідно до Витягу із Наказу Командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого офіцера відділу тилового забезпечення центру організації матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_5 (а.с. 164).
Відтак, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 у період за який ним же не виконано зобов`язання перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» за договором про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року, був призваним до лав ЗСУ, штрафні санкції за порушеними ним зобов`язаннями не нараховуються, а відтак вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» у частині стягнення з ОСОБА_1 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 2 545, 11 грн.; інфляційних втрат у розмірі 10 865, 95 грн., а також 3 % річних у розмірі 277, 71 грн. та інфляційних втрат у розмірі 739, 05 грн.; 41 037, 18 грн. інших витрат за Договором про фінансовий лізинг; 50 418, 34 грн. збитків в порядку п. 12.9 Договору про фінансовий лізинг, не підлягають задоволенню судом.

Щодо вимог за зустрічним позовом про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним та застосування наслідків недійсності (нікчемності), такі вимоги не підлягають задоволенню судом з огляду на наступне.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_1 у якості підстав для визнання Договору про фінансовий лізинг № 00010447 від 09.10.2014 року недійсним зазначає про те, що не дотримано вимоги щодо нотаріального посвідчення Договору, а також щодо обсягу правоздатності лізингодавця, оскільки ТОВ «Порше Лізинг Україна» не має відповідної ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на надання послуг із адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Зазначено також, що оспорюваний договір містить несправедливі умови внаслідок чого порушено правила ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме п. 2., п.п. 12.5., п. 2.5., п. 4.6., п. 6.2., п. 6.3., п. 6.4.2. Загальних комерційних умов.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

ТОВ «Порше Лізинг Україна» не є фінансовою установою.

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 21 від 22.01.2004 року затверджено Положення про надання послуг з фінансового лізингу юридичними особами суб`єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами.

Відповідно до п.п. 1.3.1. п. 1.3., п. 2.1. зазначеного вище Положення: фінансова послуга з фінансового лізингу (послуга з фінансового лізингу) - операції з фінансовими активами, які полягають в набутті юридичною особою (лізингодавцем) у власність речі у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передачі цієї речі у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі) на підставі договору фінансового лізингу; юридична особа має можливість надавати послугу з фінансового лізингу, якщо у предметі діяльності, визначеному установчими (засновницькими) документами, передбачено здійснення діяльності з надання послуг з фінансового лізингу та враховано вимоги законодавства щодо можливості суміщення фінансових послуг, а також за наявності: 1) внутрішніх правил з надання послуги з фінансового лізингу, затверджених уповноваженим органом юридичної особи, згідно установчих документів; 2) кваліфікованих працівників, які безпосередньо здійснюють діяльність з фінансового лізингу (укладання, супроводження та виконання відповідних договорів), які мають вищу освіту за фінансовим, економічним або юридичним напрямами, та не мають непогашеної або незнятої судимості за корисливі злочини; 3) довідки про взяття на облік юридичної особи (далі - Довідка), виданої Держфінпослуг та/або Нацкомфінпослуг (додаток 1); 4) керівників (засновників), які не мають непогашеної або незнятої судимості за корисливі злочини; 5) документа, що підтверджує право власності або користування приміщенням за місцезнаходженням юридичної особи.

Виходячи зі змісту п. 3.1. Положення випливає, що довідка про взяття на облік юридичної особи як такої, що має право надавати послуги з фінансового лізингу, надається на основі документального підтвердження вимог, викладених у п. 2.1. Положення.

Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України видано довідку серії ФЛ № 387 про взяття на облік юридичної особи ТОВ «Порше Лізинг Україна», як такої, що має право надавати послуги з фінансового лізингу (а.с. 229).

Щодо недійсності Договору фінансового лізингу № 00010447 від 09.10.2014 року через наявність несправедливих умов та відсутність нотаріального посвідчення, слід зазначити наступне.

За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Оспорюваний договір укладено між сторонами у справі у 2014 році, з позовом про визнання його недійсним ОСОБА_1 звернувся тільки, коли ТОВ «Порше Лізинг Україна» заявило до останнього вимоги про стягнення заборгованості за зазначеним договором.
Дослідивши надані сторонами у справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_1 при укладенні договору діяв вільно, самостійно прийняв рішення про вибір контрагента, на власний розсуд визначив істотні умови договору, в тому числі, порядок сплати лізингових платежів з урахуванням того, що усі платежі за договором мають бути сплачені у гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до п. 6.3. Загальних умов.

Крім того, ОСОБА_1 , з огляду на нестабільність курсу долару до гривні у період, коли укладався оспорюваний договір міг та повинен був передбачити несприятливу фінансово-економічну ситуацію. На момент укладення договору ОСОБА_1 не заявив додаткових вимог щодо умов спірного договору та у подальшому виконував умови договору.

Крім того, при укладанні договору, ТОВ «Порше Лізинг Україна» надало ОСОБА_1 всю необхідну інформацію про умови надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги, в тому числі, шляхом надання відповідачу примірника договору; сторони підтвердили, що дійшли згоди з усіх істотних умов та погодилися укласти Загальні умови шляхом підписання, про що зазначено безпосередньо в тексті Загальних умов.

З огляду на зазначені вище обставини, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених зустрічних позовних вимог.

У той же час, з огляду за часткове задоволення первісних позовних вимог, відповідач ОСОБА_1 має обов`язок відшкодувати позивачу понесені витрати по сплаті судового збору відповідно до правил ст. 141 ЦПК України у розмірі 1 688, 34 грн.
На підставі викладеного, керуючись, Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 626, ст. 627, ст. 629, ч. 1 ст. 806 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» ( ідентифікаційний ) заборгованість за договором про фінансовий лізинг №00010447 від 09.10.2014 року в розмірі 112 556, 80 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 688, 34 гривеь, що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 114 245 (сто чотирнадцять тисяч двісті сорок п`ять) гривень
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним та про застосування наслідків недійсності (нікчемності), залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк