Справа № 404/1889/20
Номер провадження 2/404/530/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року місто Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з ОСОБА_2 . Шлюб зареєстрований 17 серпня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що, в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 535 та визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що визначено у частині першій статті 2 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до частини п`ятої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В поданій позовній заяві міститься вимога про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, при цьому із змісту позовної заяви вбачається, що дитина мешкає з матір`ю. Також зазначено, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди на проживання дитини разом з матір`ю.

Тобто позовна заява не містить обґрунтування цієї вимоги, а відтак відсутні і посилання на докази про існування між батьками спору щодо проживання дитини.

Відповідно до статті 19 Сімейного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В позовній заяві про вчинення дій, що передбачені у статті 19 Сімейного кодексу України також нічого не зазначено.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне роз`яснити, що визначення місця проживання дитини розглядається з обов`язковою участю органів опіки та піклування, як зазначалось вище, тобто з іншим суб`єктним складом, при цьому, в даному позові: двома різними предметами спору та різними їх підставами та доказами, а тому спільний розгляд цих двох вимог значно ускладнить вирішення справи.

Крім того, у відповідності до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового визначає Закон України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

В підпункті 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн.

Згідно підпункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Аналогічна правова позиція викладена в пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року.

Разом з тим, позовна заява містить дві самостійні позовні вимоги: про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Враховуючи сплату позивачем судового збору в сумі 840,80 грн., що підтверджується дублікатом квитанції від 25 березня 2020 року № 0.0..1, судовий збір сплачено лише за вимогу про розірвання шлюбу. Відтак, позивачу необхідно доплатити судовий збір ще за одну самостійну позовну вимогу немайнового характеру (визначення місця проживання дитини) в розмірі 840,80 грн.

Також слід зазначити, згідно з частиною першою статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, яка визначає підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, частина друга статті 28 Цивільного процесуального кодексу України зазначає, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Водночас позивачем не додано доказів на підтвердження того, що на її утриманні є малолітні або неповнолітні діти або що вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, а домовленість подружжя, що справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, відсутня.

Зважаючи на вищевикладені норми також вважаю за необхідне роз`яснити, що до позовних вимог про визначення місця проживання дитини застосовуються правила, встановлені частиною першою статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, тобто такі справи розглядаються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, що в даному випадку призведе до роз`єднання позовів та направлення справи за підсудністю.

Таким чином, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України і підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, як передбачено статтею 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, залишити без руху.

Надати позивачеві строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для подання позовної заяви з додержанням вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України та з врахуванням роз`яснень, викладених в мотивувальній частині ухвали, а саме: викласти обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визначення місця проживання дитини із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини (у разі заявлення цих вимог); надати письмовий висновок Органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини (за наявності); надати докази того, на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти або що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, або надати домовленість подружжя, що справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання позивача.

А також, у разі заявлення позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини та підтвердження можливості розглядати справу за місцезнаходженням позивача, запропонувати позивачу доплатити судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовну вимогу немайнового характеру) на р/р UA0011003; Код банку отримувача (МФО) 899998; отримувач коштів: УК у м. Кроп-цький/Фортечн.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38037409, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу (судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Кіровський районний суд міста Кіровограда, надавши суду оригінал квитанції.

Роз`яснити положення частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена щодо визначення розміру судового збору шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 07.04.2020 року

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка