Справа №464/810/18
пр № 6/464/44/20
У Х В А Л А

30 березня 2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О.Ю.,

учасники справи:

стягувач ОСОБА_1 не з`явилась,

боржник ОСОБА_2 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника боржника ОСОБА_2 адвоката Найди І. А. про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів за таким судовим рішенням у справі № 464/810/18,

за участю представників учасників справи: представник боржника Найда І. А. - з`явилась,

в с т а н о в и в :

представник боржника звернилась до суду із заявою у якій просить:

-визнати судовий наказ Сихівського районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.02.2018 до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню;

-зупинити стягнення за виконавчим документом - судовим наказом Сихівського районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.02.2018 до досягнення дитиною повноліття;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно одержані за судовим наказом Сихівського районного суду м. Львова від 26.02.2018 кошти у розмірі 53766,26 грн.

В обґрунтування заяви покликається на те, що сторони виконавчого провадження є батьками неповнолітньої дитини. 26.02.2018 судовим рішення стягнуто з боржника на користь стягувача аліменти на утримання їх спільної дитини. 22.10.2019 рішенням суду визначено місце проживання дитини із батьком та встановлено, що дочка протягом останнього року проживала із ним, тобто вважають, що суд мав на увазі період з жовтня 2018 року по жовтень 2019 року. Наявність такої обставини свідчить про відсутність обов`язку боржника для подальшої сплати аліментів на користь стягувача на утримання дитини. Попри те, з боржника безпідставно стягувались аліменти на користь стягувача на утримання дитини за період проживання дочки з ним. У відповідності до ст. 432 ЦПК України просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні представник боржник подану заяву підтримала та просить таку задовольнити з підстав викладених у ній.

У судове засідання стягувач не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце цього засідання, а тому з урахуванням думки представника боржника з цього питання, суд вважає за можливе розглядати заяву у її відсутності, адже її неявка не перешкоджає розгляду у відповідності до ч. 3 ст. 432 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, оглянувши матеріали справи № 464/810/18, суд прийшов наступного.

Згідно з ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судовим наказом Сихівського районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року виданого на підставі заяви ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.02.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат. Судовий наказ набрав законної сили. В подальшому, пред`явлений до примусового виконання, що підтверджено постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2019 № 58685778 /арк. спр. 154, 155/.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2019 року у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання місця проживання дитини у первісному позові відмовлено, а зустрічний задаволено. Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат за зустрічним позовом. Рішення набрало законної сили 02 грудня 2019 року.

Щодо аргументів сторони боржника про встановлення судом у рішенні від 22.10.2019 обставини щодо проживання дитини із батьком протягом останнього року за адресою АДРЕСА_1 , а відтак, на їх думку, суд мав на увазі період з жовтня 2018 року по жовтень 2019 року, оцінюється критично, адже обов`язок боржника по утриманню своєї дочки надалі залишався у відповідності до вимог ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. Разом із тим, період протягом останнього року, який встановив суд не містить жодних даних про запропонований боржником період з жовтня 2018 по жовтень 2019 року, такий жодним чином не обґрунтований із його сторони будь-якими доказами у відповідності до ст. 76-81 ЦПК Українки, не свідчить про відсутність обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини, а відтак не беруться судом до уваги.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, беручи до уваги рішення суду від 22.10.2019, яким визначено місце проживання дитини, яке набрало законної сили 02.12.2019, суд прийшов переконання, що обов`язок боржника зі сплати аліментів на утримання дитини припинився саме з 02.12.2019, а відтак наявні підстави для частково визнання судового наказу від 26.02.2018 таким, що не підлягає виконанню з 02.12.2019, у відповідності до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, а вимогу заяви у цій частині задовольнити частково.

Щодо вимоги заяви про зупинення виконання за виконавчим документом, суд прийшов переконання про відмову у такій, оскільки заявлене питання вирішується судом до розгляд заяви у відповідності до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, однак, даною ухвалою заявлене питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню вирішено по суті.

Щодо вимоги заяви про стягнення безпідставно отриманих коштів стягувачем за виконавчим документом, суд прийшов наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 58685778 від 31.01.2020 розмір заборгованості боржника ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 по стягненню аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 становить у сумі 14901,48 грн станом на 31.01.2020, до сплати нараховано у сумі 103385,69 грн, боржником сплачено 88484,21 грн. Розрахунок проведено за державним виконавцем за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 / арк. спр. 163/.

Боржник просить стягнути кошти, за запропонований період з жовтня 2018 року по жовтень 2019 року, у розмірі 53766,26 грн (88484,21 грн (сума аліментів, сплачених на даний момент) 34717,95 грн (сума аліментів, що підлягали стягненню за період з 20.02.2018 до жовтня 2018). Попри те, такі аргументи суд не бере до уваги, адже встановив, що виконавчий документ підлягає частковому визнання таким, що не підлягає вимоканню з 02.12.2019, що не охоплює запропонований стороною боржника період.

Разом із тим, із поданих боржником документів до заяви, відсутні докази на підставі яких можна провести розрахунок повернення коштів безпідставно одержаних стягувачем з 02.12.2019, адже аліменти стягувались у розмірі від доходу боржника, який не є сталим та змінювався щомісячно, що підтверджено розрахунком заборгованості по аліментах, що унеможливлює суд здійснити такий з метою стягнення коштів у відповідності до вимог сит. 432 ЦПК України, а тому у такій вимозі необхідно відмовити.

Відповідно до ст. ст. 258-261, 353, 354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву представника боржника ОСОБА_2 адвоката Найди І. А. про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів за таким судовим рішенням у справі № 464/810/18 - задовольнити частково.

Визнати судовий наказ № 467/810/18 виданий Сихівським районним судом м. Львова у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу0 платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття частково таким, що не підлягає виконанню, починаючи з 02 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог заяви про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно одержані за судовим наказом Сихівського районного суду м. Львова від 26.02.2018 кошти у розмірі 53766,26 грн та зупинення стягнення за вказаним виконавчим документом, починаючи з 20.02.2018 до досягнення дитиною повноліття - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Вступну та резолютивну частини судового рішення проголошена суддею 30 березня 2020 року.

Повне судове рішення складено 31 березня 2020 року

Суддя І. П. Рудаков