РІШЕННЯ

іменем України

"25" березня 2020 р. 145/62/20

2-о/145/36/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

встановив :

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в с. Ворошилівка Тиврівського району. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входять земельна ділянка площею 3,05 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського р-ну.

Право власності матері на земельну ділянку підтверджувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ВН № 002407 та ВН № 135772 виданим Ворошилівською сільською радою 27.04.2001 року.

За життя мати своїм майном не розпорядилася.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, вона - спадкоємиця першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 . Інших спадкоємців першої черги немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, так як на день відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем і протягом шести місяців не відмовився від спадщини.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки мати до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , а вона зареєстрована в АДРЕСА_2 , хоча фактично до дня смерті матері проживала з нею у її будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Мати померла у віці 86 років. Останні роки свого життя мати хворіла, вона опікувалася нею та здійснювала догляд за нею до дня її смерті.

Просить встановити факт, що вона постійно проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 ;

що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 002407 виданий Ворошилівською сільською радою 27.04.2001 року на ім`я ОСОБА_3 належав ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ворошилівка Тиврівського р-ну Вінницької області.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримала, просить її задоволити з підстав, викладених у ній.

Представник заінтересованої особи Ворошилівської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги визнає.

Суд, вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе заяву задоволити, так як факт постійного проживання заявниці з матір`ю до дня її смерті підтверджується довідкою № 15 від 14.01.2020 року (а.с. 12), в якій вказано, що ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 за вищевказаною адресою з нею проживала без реєстрації її дочка ОСОБА_2 . Також даний факт стверджується показаннями свідків.

Факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН 002407 виданого 27.04.2001 р. на ім`я ОСОБА_3 підтверджується самим державним актом (а.с. 8) та свідоцтвом про смерть (а.с. 4), в яких прізвище та ім`я особи, якій виданий державний акт відповідають прізвищу (з відмінністю в одну літеру) та імені померлої особи; довідкою виконкому Ворошилівської сільської ради № 718 від 26.12.2019 р. (а.с. 14), в якій вказано, що згідно погосподарського обліку на території Ворошилівської сільської ради проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 , а не ОСОБА_3 , а також показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_5 дала показання про те, що вона народилась в с. Маянів, працює в Ворошилівській сільській раді техпрацівником, заявницю вона добре знає, її мати ОСОБА_3 , яка проживала по АДРЕСА_3 , працювала в колгоспі, в неї був земельний пай, а її дочка жила по АДРЕСА_2 . Її мама померла 9-10 років назад. Дочка поркинула чоловіка і пішла жити до матері, а коли мати померла, вона мамину хату залишила молодшому сину, а сама пішла назад жити до чоловіка.

Свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що знає заявницю з 1992 року. Заявниця має два сина, спочатку жила по АДРЕСА_2, а приблизно в 1994 році перейшла жити до своєї матері ОСОБА_3 , так як її мати була в пожилому віці, а її сини жили то з нею, то зі своїм чоловіком. Після смерті матері, син женився і залишився жити в хаті матері заявниці, а заявниця повернулась жити до чоловіка.

Свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що він син заявниці. Приблизно із 2004 року він разом із мамою і своїм братом ОСОБА_10 проживали в будинку їхньої бабусі ОСОБА_3 , а з 2006 року з ними проживала ще і братова жінка, а їх батько проживав окремо від них по АДРЕСА_2 . Вони з мамою біля 8 років жили окремо і стосунків не підтримували.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 315-319 ЦПК України

ухвалив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня її смерті, за адресою: АДРЕСА_1 .

Втановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 002407 виданий Ворошилівською сільською радою 27.04.2001 року на ім`я ОСОБА_3 належав ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 30 березня 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.