Справа № 683/3331/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Кашина В.А.

представника відповідача Талимончика П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу №683/3331/19, 2/683/445/2020 за позовом ОСОБА_1 до Решнівецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Решнівецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала на праві колективної власності у колгоспі імені «Радянської армії» с. Решнівка Старокостянтинівського району Хмельницької області розміром 3,99 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

В обґрунтування заявленого позову вказує, що з 1964 по 1971 роки вона працювала в колгоспі імені «Радянської армії» с. Решнівка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

28 грудня 2001 року Старокостянтинівською районною радою народних депутатів зареєстровано та видано колгоспу імені «Радянської армії» с. Решнівка Державний акт на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ХМ №35. Згідно рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації розмір земельної частки (пай) складав 3,99 умовних кадастрових гектара. Зазначає, що на даний час колгосп імені «Радянської армії» с. Решнівка припинив свою діяльність без правонаступництва, проте у вересні 2019 року вона дізналась, що в період паювання земель колгоспу імені «Радянської армії» с. Решнівка її не було включено до списків громадян членів, які мають право на земельну частку (пай), доданого до Державного акта на право колективної власності на землю.

А тому вважає, що вона має право на земельну частку (пай) у зазначеному колгоспі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кашин В.А. підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили позов задоволити.

Представник відповідача Талимончик П.С. позов визнав та вказав, що на території Решнівецької сільської ради с. Решнівка є не витребувані паї.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 10 березня 2020 року відмовлено представнику відповідача у прийнятті визнання позову, оскільки таке визнання суперечить закону.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на протязі 1964-1971 років працювала в колгоспі імені «Радянської армії» с. Решнівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується її трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 виданою 29 травня 1969 року та архівною довідкою №Ф-743 від 05 вересня 2019 року Старокостянтинівським районним трудовим архівом Хмельницької області.

Відповідно до положень ст. 23 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, що діяла на момент розпаювання земель, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Зі змісту цієї норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. Сам по собі факт перебування особи у трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Посилання позивачки на те, що її було прийнято в члени колгоспу імені «Радянської армії» й на час видачі Державного акта вона залишалась членом цієї спілки, не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження цих обставин нею та її представником не надано жодних належних та допустимих, у розумінні ст. 81 ЦПК України, доказів.

Перебування особи у трудових відносинах із підприємством не свідчить про її членство у цьому підприємстві, оскільки відповідно до ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу

його членів, а членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли

16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Оскільки позивачкою не доведено факт її членства у колгоспі імені «Радянської армії» с. Решнівка Старокостянтинівського району Хмельницької області на момент розпаювання земель, тому вона не набула права на земельну частку (пай) у цьому колгоспі. Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із колгоспом імені «Радянської армії» с. Решнівка не є підставою для отримання нею земельної частки (паю).

З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 264-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Решнівецька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце знаходження: с. Решнівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, .

Суддя: