Справа № 449/354/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2020 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

Головуючого-судді: Савчак А.В.,

секретаря судових засідань: Подусівська Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бібрської міської ради, третя особа Перемишлянська РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,4544га кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0021), та земельну ділянку площею 0,2260га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0126) які розташовані на території Ланівського старостинського округу Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, держаний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 016804 від 30.03.2001 року.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , якій на праві приватної власності відповідно до державного акту серії ІІІ-ЛВ № 016804 від 30.03.2001 року належала земельна ділянка площею 0,4544га кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0021), та земельна ділянка площею 0,2260га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0126), які розташовані на території Ланівського старостинського округу Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Проте, в нотаріальному порядку вона не змогла оформили прийняття спадщини, а саме земельної ділянки, хоча фактично вступила у володіння спадковим майном, засаджує та обробляє земельну ділянку, вирощує врожай, оскільки втратився оригінал правовстановлюючого документу (державний акт на право приватної власності на вищезгадану земельну ділянку.

Зазначає, що нотаріально вона не має можливості прийняти спадщину і володіти спадковим майном через відсутність у спадкодавця оригіналу державного акту на право приватної власності на землю.

Позивач до суду не з`явилась подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити.

Відповідач Бібрська міська ради до суду не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечують.

Третя особа Перемишлянська РДА до суду не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечують.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Державного акту серії ІІІ-ЛВ № 016804 від 30.03.2001 року , ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 1,6803га , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ланівської сільської ради.

Згідно довідки Ланівського старостинського округу Перемишлянського району Львівської області № 1111 від 18.11.2019 р., ОСОБА_2 постійно проживала до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Серники Перемишлянського району Львівської області.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі слідує, що після смерті ОСОБА_2 відсутня інформація щодо реєстрації спадкової справи.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку слідує, що ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 0,4544га кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0021), та земельна ділянка площею 0,2260га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0126), яка розташована на території Ланівського старостинського округу Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, держаний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 016804 від 30.03.2001 року.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші осо би, в суді не встановлено.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не оспорює право позивача на земельну ділянку, позовні вимоги сторони визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,5998га кадастровий номер земельної ділянки площею 0,4544га кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0021), та земельна ділянка площею 0,2260га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0126), яка розташована на території Ланівського старостинського округу Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, держаний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 016804 від 30.03.2001 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: с.Серники Перемишлянського району Львівської області , право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,4544га кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0021), та земельна ділянка площею 0,2260га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0126), яка розташована на території Ланівського старостинського округу Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, держаний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 016804 від 30.03.2001 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Савчак