Провадження № 2/761/4440/2020
У Х В А Л А

10 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Бєляєвій О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача, про залишення позову без руху у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Міністерства інфраструктури України (, місцезнаходження: 01134, м. Київ, просп. Перемоги, 14), треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (код: , місцезнаходження: 01134, м. Київ, просп. Перемоги, 14), виконуючий обов`язки Голови Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Райвіс Вецкаганс, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

встановив:

10 лютого 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2019 р. передана за підсудністю (а.с. 40).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2020 року матеріали справи передані на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строку для подачі заяв по суті справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільної справи до розгляду справи в загальному позовному провадженні, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Представником відповідача, разом із відзивом на позовну заяву та запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження подано заяву про залишення позову без руху.

Вказана заява мотивована тим, що згідно з п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Однак позивач не звільнений від сплати судового збору оскільки предметом позову є визнання незаконним та скасування наказу від 31.10.2019 № 805-к «Про звільнення ОСОБА_1 » зі змінами, внесеними наказом від 25.11.2019 № 859-к та стягнення з ДП «АМПУ» середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На думку представника відповідача стягнення заробітної плати, як підстава для звільнення від сплати судового збору, зазначена в пункті 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, не є тотожною стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вважаючи, що у справі про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та скасування наказу про звільнення, позивач від сплати судового збору не звільняється, представник відповідача просить залишити позовну заяву без руху. При цьому представник відповідача посилається на висновок щодо застосування норми права, викладений в ухвалі Верховного Суду від 04 грудня 2018 року по справі № 761/34973/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження №12-301гс18).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Водночас статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, на яку посилається представник відповідача, Верховним Судом зроблено висновок щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника як компенсаційної виплати, що входить до структури заробітної плати яка відноситься до додаткової заробітної плати в силу приписів статті 2 Закону України «Про оплату праці».

У вказаній справі Верховним Судом визначено, чи входить середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до структури заробітної плати, у справах про стягнення якої позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

При цьому виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Разом із предметом позову у справі, що розглядається Шевченківським районним судом м. Києва, не є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, що унормовано у ст. 116 та ст. 117 КЗпП. Предметом спору є визнання незаконним та скасування наказу від 31.10.2019 № 805-к «Про звільнення ОСОБА_1 » зі змінами, внесеними наказом від 25.11.2019 № 859-к та стягнення з ДП «АМПУ» середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд звертає увагу, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у випадку винесення рішення про поновлення на роботі, приймається органом, що розглядає трудовий спір, у відповідності до ч.2 ст. 235 КЗпП. У вказаній категорії справ позивачі звільнені від сплати судового збору, згідно з п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому заява представника відповідача є безпідставною і не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 182-183, 187 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника відповідача про залишення позову без руху у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Міністерства інфраструктури України (, місцезнаходження: 01134, м. Київ, просп. Перемоги, 14), треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (код: , місцезнаходження: 01134, м. Київ, просп. Перемоги, 14), виконуючий обов`язки Голови Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Райвіс Вецкаганс, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.ki.court.gov.ua/sud2610/

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: