Справа № 419/3377/19
Провадження № 2/419/111/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О.М.

при секретарі - Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно та зняття заборони на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лободюк Н.І. звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно та зняття заборони на майно.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Новоайдар померла баба ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 між нею та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання, посвідчений 31.03.1992 року державним нотаріусом Новоайдарської державної нотаріальної контори за реєстром № 504. За умовами даного договору ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язувався повністю утримувати ОСОБА_2 , надавати їй необхідне харчування, одяг, забезпечити їй догляд та необхідну допомогу. Відповідно до ст. 427 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року, що діяла на момент посвідчення договору) на переданий житловий будинок було накладено заборону.

Вказаний договір довічного утримання був чинним на момент смерті ОСОБА_2 . Отже, після смерті відчужувача - ОСОБА_2 заборона відчуження має бути знята і ОСОБА_1 може в повному обсязі використовувати свої права власника отриманого за договором будинку, тобто вільно володіти, користуватися і розпоряджатися цим майном. Своєю довіреністю, посвідченою 18.10.2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. за реєстром № 3865, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 або ОСОБА_4 управляти, користуватися та розпоряджатися (а саме продати за ціну та на умовах на їх власний розсуд, обміняти або подарувати ОСОБА_5 або ОСОБА_3 ) належними йому житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , для чого вказаним особам надані відповідні права на представництво його інтересів. Довіреність видана строком на три роки з правом передовіри.

Діючи в межах наданих їй за вищевказаною довіреністю повноважень, ОСОБА_3 почала готувати документи для укладення договору відчуження будинку. Зокрема, було виготовлено новий технічний паспорт будинку, заказаний та виготовлений звіт про оцінку майна. Однак виявилося, що серед наявних документів відсутній оригінал правовстановлюючого документа - договору довічного утримання. Наявна лише його ксерокопія. В той час, коли був посвідчений договір довідного утримання, реєстрацію права власності на нерухоме майно проводили бюро технічної інвентаризації. При зверненні до Новоайдарського районного комунального підприємства технічної інвентаризації ОСОБА_3 отримала відповідь, що дійсно, в Новоайдарському РКПТІ зберігається примірник №2 вищевказаного договору довічного утримання від 31.03.1992 року, що підтверджується відміткою директора РКПТІ на ксерокопії договору. Договір було посвідчено в Новоайдарській державній нотаріальній конторі, тому ОСОБА_3 звернулася туди, щоб отримати його дублікат. Однак виявилося, що архівні справи за 1992 рік передані з Новоайдарської ДНК на зберігання до Державного нотаріального архіву Луганської області, і знаходяться зараз в місті Луганськ, на тимчасово непідконтрольній державній владі України території. Тому отримати дублікат договору неможливо. Крім того, при перевірці даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявилося, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про заборону на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 . Вказана заборона зареєстрована 07.12.2005 року за №2670298 Новоайдарською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання, б/н, Новоайдарська держнотконтора, додаткові дані: архівний номер: 2798687LUGANSK20, Архівна дата - 26.08.2001, дата виникнення: 31.03.1992 p., № реєстра: 15; внутр. № B3012E3B29F22D2D834E, про що свідчить інформаційна довідка про перевірку даних вказаних реєстрів щодо об`єкта нерухомого майна. Таким чином, через викладені обставини - відсутність правовстановлюючого документа та наявність заборони на майно, власник майна ОСОБА_1 позбавлений можливості розпорядитися цим майном, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з позовом, в якому просив зняти заборону на майно та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі якого: житловий будинок А1Жаа1а2 загальною площею 54,20 кв.м., житловою площею 26,90 кв.м; сарай Д, сарай - гараж Г, убиральня У, колодязь к, №1 - огорожа, №2 - огорожа.

Представник позивача - адвокат Лободюк Н.І. (а.с.29), яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЛГ №005764 (а.с.28), в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.43).

Представник відповідача Новоайдарської селищної ради - Шопін І. в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.42).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Новоайдар померла баба ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 29.01.2020 року (а.с.40-41). За життя ОСОБА_2 між нею та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання, посвідчений 31.03.1992 року державним нотаріусом Новоайдарської державної нотаріальної контори за реєстром № 504 (а.с.5). За умовами даного договору ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язувався повністю утримувати ОСОБА_2 , надавати їй необхідне харчування, одяг, забезпечити їй догляд та необхідну допомогу (а.с.5). Відповідно до ст. 427 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року, що діяла на момент посвідчення договору) на переданий житловий будинок було накладено заборону.

Вказаний договір довічного утримання був чинним на момент смерті ОСОБА_2 . Таким чином, після смерті відчужувача - ОСОБА_2 заборона відчуження мала бути знята, а ОСОБА_1 мав отримати можливість в повному обсязі використовувати свої права власника отриманого за договором будинку, тобто вільно володіти, користуватися і розпоряджатися цим майном.

Згідно довідки №85, наданої 17.12.2019 року Новоайдарським РКПТІ, по обліку районного комунального підприємства технічної інвентаризації, нерухоме майно «А1Ж», «а», «а1», «а2» житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташоване в АДРЕСА_1 , зареєстроване на праві приватної власності на підставі Договору довічного утримання, посвідченого Новоайдарською ДНК від 31.03.1992 року, в розмірі ціла частка за ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно копії довіреності, посвідченої 18.10.2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. за реєстром № 3865 (а.с.6), ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 або ОСОБА_4 управляти, користуватися та розпоряджатися (а саме продати за ціну та на умовах на їх власний розсуд, обміняти або подарувати ОСОБА_5 або ОСОБА_3 ) належними йому житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , для чого вказаним особам надані відповідні права на представництво його інтересів. Довіреність видана строком на три роки з правом передовіри.

Діючи в межах наданих їй за вищевказаною довіреністю повноважень, ОСОБА_3 почала готувати документи для укладення договору відчуження будинку. Зокрема, було виготовлено новий технічний паспорт будинку (а.с.7-10), заказаний та виготовлений звіт про оцінку майна (а.с.12-26).

Разом з тим виявилося, що серед наявних документів відсутній оригінал правовстановлюючого документа - договору довічного утримання. Наявна лише його ксерокопія. В той час, коли був посвідчений договір довідного утримання, реєстрацію права власності на нерухоме майно проводили бюро технічної інвентаризації. При зверненні до Новоайдарського районного комунального підприємства технічної інвентаризації ОСОБА_3 отримала відповідь, що дійсно, в Новоайдарському РКПТІ зберігається примірник №2 вищевказаного договору довічного утримання від 31.03.1992 року, що підтверджується відміткою директора РКПТІ на ксерокопії договору (а.с.5). Договір було посвідчено в Новоайдарській державній нотаріальній конторі, тому ОСОБА_3 звернулася туди, щоб отримати його дублікат. Однак виявилося, що архівні справи за 1992 рік передані з Новоайдарської ДНК на зберігання до Державного нотаріального архіву Луганської області, і знаходяться зараз в місті Луганськ, на тимчасово непідконтрольній державній владі України території, тому отримати дублікат договору неможливо.

Крім того, при перевірці даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявилося, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про заборону на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 . Вказана заборона зареєстрована 07.12.2005 року за №2670298 Новоайдарською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання, б/н, Новоайдарська держнотконтора, додаткові дані: архівний номер: 2798687LUGANSK20, Архівна дата - 26.08.2001, дата виникнення: 31.03.1992 p., № реєстра: 15; внутр. № B3012E3B29F22D2D834E, про що свідчить копія інформаційної довідки про перевірку даних вказаних реєстрів щодо об`єкта нерухомого майна від 20.11.2019 року (а.с.27).

Таким чином, через викладені обставини - відсутність правовстановлюючого документа та наявність заборони на майно, власник майна ОСОБА_1 позбавлений можливості розпорядитися вказаним майном.

Відповідно до ст. 425 ЦК України в редакції 1963 року, за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров`я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов`язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

Відповідно до ст. 427 ЦК України в редакції 1963 року, відчуження будинку набувачем за життя відчужувача не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена законом або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Такий висновик викладено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Статтею 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач є правомірним набувачем житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідне обтяження на вказане майно мало бути зняте після смерті відчужувача за договором довічного утримання, та в позасудовому порядку можливість вирішити даний спір відсутня, а представник відповідача заперечень проти задоволення позову не надав, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позову в повному обсязі.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 15, 16, 321, 328, 386, 391, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 206, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно та зняття заборони на майно - задовольнити.

Зняти заборону на нерухоме майно - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована 07.12.2005 року за №2670298 Новоайдарською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання, б/н, Новоайдарська держнотконтора, додаткові дані: архівний номер: 2798687LUGANSK20, Архівна дата - 26.08.2001, дата виникнення: 31.03.1992 p., № реєстра: 15; внутр. № B3012E3B29F22D2D834E, та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис №2670298 від 07.12.2005 року, внесений реєстратором - Новоайдарською державною нотаріальною конторою.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі якого: житловий будинок А1Жаа1а2 загальною площею 54,20 кв.м., житловою площею 26,90 кв.м; сарай Д, сарай - гараж Г, убиральня У, колодязь к, №1 - огорожа, №2 - огорожа.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова