Справа № 183/6566/19
№ 2/183/1460/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря судового засідання Пономаренко О.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 23 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 303, який 26 листопада 2012 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області був розірваний.

Від даного шлюбу вони мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач допомагає утримувати дитину по домовленості, але з 2016 року його матеріальний стан значно змінився, він займається підприємницькою діяльністю, внаслідок чого має нестабільний та мінливий дохід, що змінюється щомісяця. В результаті чого, реальний розмір аліментів, який вона наразі отримує від ОСОБА_3 значно зменшився, що ставить її в скрутне матеріальне становище та не дає можливості забезпечити нормальне існування дитині. Також зазначила, що вона намагалася з відповідачем врегулювати питання щодо розподілу витрат між ними, пов`язаних з навчанням й розвитком сина, однак останній її прохання ігнорує, посилаючись на скрутне становище у зв`язку з роботою.

Позивач в заяві посилалася на те, що ОСОБА_3 є працездатним, фізично здоровим, займається підприємницькою діяльністю, зареєстрував шлюбу, від якого у нього народилася дитина, проте, враховуючи його достатні доходи, він може надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини.

В зв`язку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року відкрите провадження у справі.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року було зобов`язано Головне управління державної податкової служби надати на адресу суду відомості про отримані доходи ОСОБА_3 за 2019 рік.

Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини, викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги.

Представник позивача ОСОБА_1 . в судовому засіданні позов підтримала, посилалася на те, що незважаючи на те, що на утриманні відповідача перебуває ще одна дитина, з урахуванням отриманих ним доходів за 2019 рік, останній має змогу сплачувати аліменти на утримання сина саме в такому розмірі, який просить позивач, у зв`язку з чим просила позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково та зазначив, що він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , від даного шлюбу вони мають дитину ОСОБА_6 2017 року народження, який знаходиться на його утриманні. Посилався на те, що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки щомісяця, у зв`язку зі зміною його сімейного стану, а саме - народження другої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що він може надавати допомогу на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від заробітку щомісяця, у зв`язку з чим, просив суд задовольнити позовні вимоги частково.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного.

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що 23 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 303 (свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 від 22 серпня 2008 року).

Шлюб між сторонами було розірвано у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 04 лютого 2009 року.

Встановлено, що дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Новомосковського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету № 517 від 15 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб та достатній рівень життя дитини, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

У відповідності дост. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_6 , про що Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 190 від 07 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 від 07 лютого 2017 року.

В судовому засіданні також було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з 04 квітня 2016 року є фізичною особою-підприємцем, платником податку III групи єдиного податку з обраною ставкою податку 5 відсотків від доходу.

Згідно довідки Головного у правління державної податкової інспекції у Дніпропетровській області № 13971/10-04-36-53-81-40 від 10 лютого 2020 року дохід ОСОБА_3 від підприємницької діяльності за 2019 рік складає:

-за період з 01.01.2019 року по 31.03.2019 року в розмірі 288 264,52 грн. (податкова декларація платника єдиного податку III групи № від 12.04.2019 року;

-за період з 01.04.2019 року по 30.06.2019 року в розмірі 597 567,40 грн. (податкова декларація платника єдиного податку III групи № від 12.07.2019 року;

-за період з 01.07.2019 року по 30.09.2019 року в розмірі 959 035,56 грн. (податкова декларація платника єдиного податку III групи № від 21.10.2019 року;

-за період з 01.10.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 1 633 738,83 грн. (податкова декларація платника єдиного податку III групи № від 24.01.2020 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною особою, його матеріальний стан є задовільним та стабільним, що в свою чергу дозволяє йому виконувати свої зобов`язання щодо утримання дитини від попереднього шлюбу в розмірі, визначеному позивачем.

Посилання відповідача ОСОБА_3 , як на підставу для визначення меншого розміру аліментів, на те, що він створив іншу сім`ю, в якій народилася дитина, суд до уваги не бере, оскільки відповідач не довів та не надав доказів того, що його матеріальний стан дійсно погіршився, та що він не може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1,2ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Як зазначалося вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно дост.191СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, в зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з17 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 12 березня 2020 року.

Суддя Д.І. Городецький