Справа №265/3163/19
Провадження №2/265/133/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря судового засідання Лапоног Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та скасування заборони відчуження нерухомого майна, третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко Марія Леонідівна,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_3 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Кашуба Н.О..

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та скасування заборони відчуження нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 13.10.2017 року між ним, його дружиною ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено спадковий договір подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л., зареєстрований в реєстрі за № 1739. У відповідності із вказаним договором приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. накладено заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом спадкового договору. Згідно умов спадкового договору відповідач ОСОБА_2 зобов`язався виконувати розпорядження відчужувачів перераховані у вказаному догові, крім того договором передбачено, що в разі смерті одного з подружжя за цим договором спадщина переходить до другого, а в разі смерті другого з подружжя майно, що є предметом цього договору, переходить набувачу, тобто відповідачу по справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_4 і після її смерті стан його здоров`я значно погіршився. На його прохання до відповідача виконувати свої зобов`язання відповідно до умов спадкового договору, останній відмовився, обмежившись лише наданням щомісячної грошової допомоги. Розірвати спадковий договір за згодою сторін не уявляється можливим у зв`язку із смертю дружини позивача. У зв`язку із небажанням відповідача виконувати умови спадкового договору належним чином, вважає що він порушив його умови, а тому він змушений звернутись до суду із вказаним позовом. На підставі наведеного, посилаючись на вимоги чинного законодавства, просив суд розірвати спадковий договір подружжя від 13 жовтня 2017 року, укладений між ним, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л., зареєстрований в реєстрі за № 1739. Скасувати заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , внесеним приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. на підставі спадкового договору, зареєстрований в реєстрі за № 1740 №19 від 13 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мацегора К.Ф. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позові та просили позов задовольнити. Крім того позивач, будучи допитаним у якості свідка зазначив, що укласти спадковий договір із відповідачем вони із дружиною вирішили у зв`язку із поганим станом здоров`я дружини. При укладанні спадкового договору приватним нотаріусом їм і відповідачу було проголошено його умови, а також права та обов`язки за вказаним договором і після того він був підписаний сторонами. Вважає, що якщо спадковий договір був підписаний відповідачем ОСОБА_2 той йому були зрозумілі умови вказаного договору і він був із ними згодний. Після укладання договору відповідач став працювати в іншій місцевості і обмежувався тільки наданням грошового утримання, ніякої іншої допомоги він не надавав. Стан здоров`я його дружини значно погіршувався і він сам здійснював за нею догляд. Після смерті дружини відповідач ніякої грошової допомоги йому не надавав, організацією поховання дружини, а також усі витрати на поховання поніс він сам. Після поховання він запропонував відповідачу розірвати спадковий договір та повернути частинами виплачені відповідачем грошові кошти, але останній відмовився. У зв`язку із викладеним він був змушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, крім того відповідач пояснив, що вказаний спадковий договір із позивачем та його померлою дружиною укладався вже вдруге, перший від 2013 року був розірваний за згодою сторін. Після укладання оспорюваного спадкового договору і відповідно до його умов він виконував усі покладені на нього обов`язки. Він постійно відвідував позивача та його дружину, надавав грошову та іншу допомогу, забезпечував відчужувачів продуктами харчування та ліками, проводив прибирання. Коли у нього не було можливості прийти до позивача та його дружини, до них приходила його матір яка також надавала всіляку допомогу. Після смерті ОСОБА_4 він разом із позивачем займався її похованням, усі витрати на поховання, у сумі приблизно 10000 гривень, були витрачені ним особисто, однак квитанції оформлювались на позивача, оскільки він йому довіряв. Йому відомо, що позивач звертався із заявою до поліції з приводу повернення йому примірника ключів від квартири, він також звертався до поліції з приводу неможливості потрапити до квартири. Після того, він зустрічався із позивачем та намагався налагодити із ним контакт, однак позивач наполягав на розірвані договору.

Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. до суду не прибула, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.

Ухвалою суду від 31 травня 2019 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року підготовче провадження закрите та справа призначена до розгляду.

Вислухавши пояснення сторін, заслухавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (відчужувачі) та ОСОБА_2 (набувач) було укладено спадковий договір подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л., зареєстрований в реєстрі за № 1739.

За умовами п.1-3 спадкового договору набувач зобов`язується виконувати розпорядження відчужувачів, перелічені у цьому договорі і в разі смерті одного з подружжя, що настане пізніше, набуває право власності на майно, що є предметом цього договору та є їх спільною сумісною власністю. Предметом цього договору є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить відчужувачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням міського майна м. Маріуполя 15.12.2004 року згідно з розпорядженням №31571/н. Реєстрацію права власності відчужуваної нерухомості проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Постновою О.М. 11.07.2013 року, номер запису про право власності 1607067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав:23.

Також згідно п.10 умов спадкового договору від 13 жовтня 2017 року розпорядження відчужувачів за цим договором визначається сторонами у вигляді: набувач повинен забезпечувати відчужувачів необхідним доглядом, за рахунок їх коштів забезпечувати відчужувачів продуктами харчування та належними лікувальними засобами згідно з рецептами лікарів, пранням білизни один раз на тиждень, прибиранням помешкання один раз на тиждень, забезпечувати приготування їжі за потреби та на особисте прохання відчужувачів, у різі потреби супроводжувати до лікувальних закладів, кожного першого числа щомісячно надавати відчужувачам грошову суму у розмірі 1759 гривень. Вказана сума підлягає індексації.

Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. на підставі ст.. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням спадкового договору, накладено заборона відчуження зазначеного в договорі майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить відчужувачам, який було зареєстровано в реєстрі за № 1740 №19 від 13 жовтня 2017 року.

Згідно п.12 спадкового договору від 13 жовтня 2017 року в разі смерті одного з подружжя за цим договором спадщина переходить до другого, а в разі смерті другого з подружжя майно, що є предметом цього договору, переходить до набувача.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 виданого 21 серпня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21 серпня 2018 року складено відповідний актовий запис №1398.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суду пояснили, що вони вже тривалий час були знайомі із ОСОБА_1 та його померлою дружиною ОСОБА_4 .. До смерті ОСОБА_4 вони неодноразово відвідували їхню родину та бачили, що ОСОБА_1 особисто доглядав свою хвору дружину, навіть після того як вона не вставала з ліжка. Він особисто ходив за продуктами харчування, ліками, готував їжу та прибирався у квартирі. Їм відомо що подружжям ОСОБА_9 укладався спадковий договір, однак особа із якою укладався вказаний договір ніякої допомоги подружжю не надавало, під час відвідувань, вони не бачили у квартирі сторонніх осіб. Після смерті дружини ОСОБА_1 особисто займався організацією поховання, чиї грошові кошти були витрачені при цьому їм не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , суду пояснила, що відповідач є її сином. Вказаний оспорюваний спадковий договір син вже вдруге уклав із позивачем та його дружиною. При укладанні вказаного договору були узгодженні усі його умови і вони із сином намагались виконувати вказані умови договору. Після укладання договору вони із сином постійно відвідували родину ОСОБА_9 , надавали допомогу, купували продукти, прибирались в квартирі та прали речі. Після смерті ОСОБА_4 гроші на поховання позивачу давав її син у сумі біля 10000 гривень. Після поховання вони із сином продовжували приходити до ОСОБА_1 поки він не змінив замки у квартирі.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що відповідач ОСОБА_2 є його другом і йому відомо, що він укладав спадковий договір з ОСОБА_9 . За умовами договору ОСОБА_2 покупав ОСОБА_9 продукти харчування та надавав іншу допомогу. Після смерті дружини ОСОБА_9 , ОСОБА_12 допомагав останньому з організацією поховання та надавав йому гроші у сумі 10000 гривень. Після поховання, в квітні 2019 року він був свідком, як ОСОБА_12 не міг потрапити до квартири ОСОБА_9 .

Сторонами провадження в судовому засіданні не оспорювали, що відповідач ОСОБА_2 передавав, а позивач ОСОБА_1 отримував від останнього грошові кошти, що підтверджується відповідними записами наданими відповідачем.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте відповідачем, окрім записів про надання позивачу грошових коштів та відповіді з відділу поліції за його зверненням, не надано суду інших доказів на спростування викладених у позові доводів щодо належного виконання ним своїх зобов`язань та розпоряджень відчужувачів відповідно до умов спадкового договору. При цьому суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_10 яка є матір`ю відповідача та свідка ОСОБА_11 , який є його другом, оскільки вони спростовуються іншими доказами які були отримані та досліджені судом в ході розгляду вказаної цивільної справи.

При цьому, на підтвердження бажання позивача ОСОБА_1 розірвати оспорюваний спадковий договір у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, свідчить відповідь з відділу поліції за його зверненням, щодо неповернення відповідачем примірника ключів від квартири, яка мається в матеріалах справи.

За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно зі ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Частиною 1 ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірваний на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Також, підстави для зміни або розірвання договору передбачені положеннями ст. 651 ЦК України, ч. 2 якої визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У абзаці 2 п. 11 постанови N 14 Пленуму "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Аналізуючи зазначені норми права, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, з`ясовуючи вказані обставини та оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів кожний окремо й у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем та представником позивача доведено належними та допустимими доказами те, що відповідач не виконує умови оспорюваного спадкового договору, а тому є правові підстави для його розірвання та скасування реєстраційної заборони на відчуження нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 215, 216, 235, 391, 526, 1302, 1308 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 200, 206 247 ч.2, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та скасування заборони відчуження нерухомого майна, третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко Марія Леонідівна - задовольнити.

Розірвати спадковий договір подружжя від 13 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко Марією Леонідівною, зареєстрований в реєстрі за № 1739.

Скасувати заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав:23, внесеним приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко Марією Леонідівною на підставі спадкового договору, зареєстрований в реєстрі за № 1740 №19 від 13 жовтня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; ІПН: НОМЕР_2 ;

Представник позивача: адвокат Мацегора Кирікія Федорівна, адреса: Донецька область місто Маріуполь вул. Лепорського, 13.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; ІПН: НОМЕР_3 ;

Представник відповідача: адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ДН №5121.

Суддя С.С. Гноєвой