Справа №:755/4903/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа на примусове виконання рішення суду по справі № 6-1079/09 за заявою ВАТ АК «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення постійно діючого третейського суду, посилаючись на те, що Дніпровським районим судом м. Києва ухвалено видати виконавчі листи на примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Укргазпромбанк» боргу у розмірі 621 496,12 грн. та третейський збір у розмірі 6 614,96 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2019 року здійснено заміну стягувача на ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно відповіді Яремчанського міського відділу ДВС у них на виконанні не перебуває виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 . У зв`язку з перебуванням ПАТ «Укргазпромбанк» на стадії ліквідації, кадрових змін, скорочення штату та звільнення працівників та продажу кредитного портфелю, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Укргазпромбанк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ боржників. Однак, виконавчий лист на боржника ОСОБА_1 не був переданий через його відсутність. Оскільки, виконавчий документ на боржника втрачено, просив видати його дублікат.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Встановлено, що судовим рішенням (ухвала) Дніпровського районного суду м. Києва від 24.12.2009 року ухвалено видати виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду від 11.09.2009 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ АК «Укргазпромбанк» боргу у розмірі 621 496,12 грн. та третейський збір у розмірі 6 614,96 грн.

15.01.2010 року стягувачу видано виконавчий лист № 6-1079/2009.

01.06.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу за результатами розгляду заяви ПАТ «Укргазпромбанк», якою вирішено видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2019 року здійснено заміну стягувача з ПАТ «Укргазпромбанк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Як убачається з результатів виконавчих проваджень, виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 , був пред`явлений до виконання, однак виконавче провадження на даний час відсутнє.

Згідно Акту від 28.11.2019 року, складеного працівниками ТОВ «Вердикт Капітал», у матеріалах кредитної справи щодо позичальника ОСОБА_1 відсутній оригінал виконавчого листа.

У зв`язку з втратою виконавчого документу стягувач просить видати його дублікат.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст. 1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст. 2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

З огляду на норми законодавства та викладені обставини, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 по судовому рішенню (ухвалі) Дніпровського районного суду м. Києва від 24.12.2009 року у справі № 6-1079/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Укргазпромбанк» боргу у розмірі 621 496,12 грн. та третейського збору у розмірі 6 614,96 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: