Ухвала

25 березня 2020 року

м. Київ

справа № 309/2630/15-ц

провадження № 61-3970ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Перегінець Оксани Григорівни на постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: встановити факт проживання його та ОСОБА_2 однією сім`єю і ведення ними спільного домашнього господарства в період з 2004 року по 2015 рік включно; визнати за ним і ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; визнати за ним і ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині вищевказаного житлового будинку.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 20 січня 2016 року позов задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю та ведення спільного домашнього господарства громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 2004 року по 2015 рік включно. Визнано право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року (повний текст якої складено 10 лютого 2020 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 20 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

27 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Перегінець О. Г. подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 05 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), а також доплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі не менше 751,60 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали представник ОСОБА_1 - адвокат Перегінець О. Г. подала до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року і оригінал квитанції від 12 березня 2020 року № про сплату судового збору в розмірі 980 грн. Вказані матеріали здані заявником на пошту 16 березня 2020 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга подана на підставі пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України.

На обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Перегінець О. Г. вказала, що в оскаржуваній постанові апеляційний суд послався на довідку про сімейний стан від 27 вересня 2018 року та спільну довідку про місце проживання та сімейний стан від 27 вересня 2018 року, видані муніципалітетом комуни Алоте, які на час ухвалення судом рішення були недійсними. Крім того, суд необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотань заявника щодо надіслання доручення в Італійську Республіку для надання правової допомоги і отримання висновку щодо застосування режиму окремого (роздільного) проживання.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки вищевикладені доводи касаційної скарги, що є підставою для відкриття касаційного провадження, викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Перегінець Оксани Григорівни на постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.

Витребувати з Хустського районного суду Закарпатської області цивільну справу № 309/2630/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину житлового будинку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 27 квітня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов