Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав, суд,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві зазначено, що з 23 листопада 2013 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб було зареєстровано Виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом №171. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак спільне життя не склалося, фактично після реєстрації шлюбу прожили один місяць, фактично сім`я розпалася, сторони розірвали шлюб 02 квітня 2015 року, рішенням Василівського районного суду Запорізької області. Дитина залишилася проживати з ОСОБА_1 , у її батьків за адресою: АДРЕСА_1 . 30 січня 2015 року за рішенням Василівського районного суду Запорізької області з ОСОБА_2 стягнуто аліменти, на користь позивачки на утримання доньки - ОСОБА_3 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 20.01.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. 01 березня 2018 року ОСОБА_1 вдруге одружилася, та змінила прізвище після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом № 13 від 01.03.2018 року. Після розірвання шлюбу з квітня 2015 року, ОСОБА_2 почав ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. Не цікавиться життям своєї доньки, не надає коштів на її утримання, не спілкується з нею, не забирає її до себе на вихідні чи свята. Взагалі не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Батько не телефонує донці, не знає навіть як вона розмовляє, і її успіхи в розвитку. Таке відношення негативно позначається на самоствердженні дитини як молодої особистості та спричиняє їй душевні переживання. Відповідач взагалі не турбується про забезпечення дитини, з 2015 року не сплачує аліменти на утримання дитини, станом на 01 листопада 2019 року, по виконавчому провадженню № 46927603 за ним рахується заборгованість у сумі 111600,52 грн. Постановами державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби від 11 листопада 2019 року відповідачу обмежено право виїзду за межі України, встановлено тимчасове обмеження у праві користування зброєю, у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, але жодний з цих заходів не дав позитивного результату. Спору стосовно місця проживання дитини між позивачем та відповідачем ніколи не було, ОСОБА_2 не заперечував, що донька буде проживати з ОСОБА_1 . Дитина зареєстрована разом з позивачкою. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Тому, позивачка просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 768,40 гривень.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Фоменко А.С. не з`явилися, надали суду заяву з клопотанням розглядати справу за їх відсутності, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, дитину просять залишити на опікуванні матері - ОСОБА_1 . Проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в жодне із судових засідань не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується конвертами з рекомендованими повідомленнями, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Білоконь О.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з клопотанням розглядати справу за її відсутності, позов вирішити на розсуд суду в інтересах дитини. Крім того, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вивчивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до п.2) ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків.

Судом встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2015 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було укладено 23 листопада 2013 року Виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом №171.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11 березня 2014 року.

Після фактичного припинення шлюбних відносин донька позивачки ОСОБА_3 , зареєстрована та проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання №10127 від 25.11.2019 року та №10124 від 22.11.2019 року.

01 березня 2018 року позивачка вдруге одружилася, та змінила прізвище після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом № 13 від 01.03.2018 року.

ОСОБА_2 почав ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. Не цікавиться життям своєї доньки, не надає коштів на її утримання, не спілкується з нею, не забирає її до себе на вихідні чи свята. Взагалі не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Батько не телефонує донці, не знає навіть як вона розмовляє, і її успіхи в розвитку. Таке відношення негативно позначається на самоствердженні дитини як молодої особистості та спричиняє їй душевні переживання.

Відповідно до довідки наданої завідувачем Комунального дошкільного навчального закладу №2 «Оленка» ОСОБА_7 , який відвідує ОСОБА_3 , з грудня 2015 року, за час перебування дівчинки у дитячому садку, вихователі групи батька ніколи не бачили, участі у вихованні дитини він не приймає.

Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину та створити належні умови для її фізичного, духовного та морального розвитку.

Однак відповідач по справі, всупереч вказаній нормі та іншим нормам Сімейного кодексу України, де визначені обов`язки батьків до її дитини, ухиляється від виховання доньки, а також матеріально не забезпечує дитину всім необхідним для його духовного та матеріального розвитку.

Крім того, рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2015 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти, на користь позивачки на утримання доньки - ОСОБА_3 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 20.01.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач з 2015 року не сплачує аліменти на утримання дитини, станом на 01 листопада 2019 року, по виконавчому провадженню № 46927603 за ним рахується заборгованість у сумі 111 600,52 грн. Тобто відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Тривалий час ОСОБА_2 не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки ОСОБА_3 , зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_2 від виховання доньки, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 січня 2020 року Василівською районною держаною адміністрацією Запорізької області як Органом опіки та піклування, було складено висновок №01-12/38 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по справі ОСОБА_2 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, тому необхідно позбавити останнього батьківських прав відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити:

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 залишити на опікуванні матері ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн., 40 коп.

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя М.А. Носик