ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року м. Київ

справа № 756/11546/16

провадження № 22-ц/824/3521/2020

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року у складі судді Луценко О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання цього позову до суду на період навчання її доньки.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 2001 року. В період шлюбу народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та є студенткою 2-го курсу Київського університету імені Бориса Грінченка .

У зв`язку із навчанням донька потребує матеріальної допомоги, оскільки в даний час позивач не може в повній мірі забезпечити необхідні матеріальні потреби дитини, оскільки крім заробітної плати ніяких інших доходів не отримує.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

З відповідача ОСОБА_2 на користь третьої особи ОСОБА_3 стягнуто аліменти на період навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 13.09.2016 року і до закінчення навчання до 30.06.2018 року, а на користь держави - судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач зазначає, що він не був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки судом не з`ясовано чи має він матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. Так судом не враховано, що він є безробітним, на його утриманні перебуває неповнолітній син від іншого шлюбу ОСОБА_5 , 2003 року народження, який навчається за контрактом та його матір ОСОБА_6 , пенсіонер-інвалід, сім`я утримується за рахунок зарплати його дружини, що унеможливлює надання матеріальної дороги, яку просить позивач, з урахуванням того, що 27.09.2019 року за рішенням суду з нього вже стягнуто на користь позивача заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 143 800 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 вважає посилання скарги безпідставними, оскільки відповідач знаходиться у працездатному віці, стан його здоров`я дозволяє йому працевлаштуватися і отримувати доходи, при цьому відповідачем не надано доказів того, що він витрачає кошти на матір інваліда, тому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму (за п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України) ціна позову у справах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців), і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони із 1995 року по 2001 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та є студенткою 3-го курсу Київського університету імені Бориса ОСОБА_7 , навчання продовжуватиметься до 30 червня 2018року.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3).

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому на відміну від правовідносин щодо участі батьків в утриманні неповнолітніх дітей, як у формі сплати аліментів, так і у формі сплати додаткових витрат, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, у ст. 199 цього Кодексу передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу).

За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Проте, визначаючи розмір аліментів та спосіб їх стягнення суд, в достатнй мірі не врахував обставини справи та вимоги закону.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач зареєстрував новий шлюб з ОСОБА_8 , у якому у нього народилася дитина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утриманні, а також має матір ОСОБА_6 , 1945 року народження, пенсіонер, інвалід 3 групи, потребує поновлюючого лікування. За рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27.09.2019 року, яке набрало законної сили, з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість по сплаті аліментів та пеня у загальному розмірі 143 800 грн. Проте наведене не спростовує ту обставину, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів, однак, на думку колегії суддів, у розмірі меншому, ніж визначив суд першої інстанції у зв`язку з вище переліченими обставинами.

Аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку , який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним.

Враховуючи рівність обов`язків батьків у цій частині, беручи до уваги не повністю доведений позивачкою розмір аліментів, колегія суддів з врахуванням встановлених в ході розгляду обставин справи приходить до висновку, що аліменти слід стягнути на користь позивача на утримання повнолітньої дочки сторін у розмірі 1/8 частки всіх видів доходів відповідача починаючи з 13 вересня 2016 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Відтак оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період її навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка, у розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 13.09.2016 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення суду в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді :