Справа № 463/3325/19
Провадження № 2/463/229/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г.І.

за участю секретаря судових засідань Козак О.В.

представника позивача Яцківа І.М.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання незаконною діяльності, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, просила визнати незаконною діяльність члена ініціативної груп ОСОБА_1 щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації (персональних даних) щодо ОСОБА_3 . Крім того, просила вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позов мотивує тим, що є власником квартир, що за адресою АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 . Відповідно до протоколу №1 установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирних будинків №№ 2, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 від 23 квітня 2016 року ініціативною групою серед власників квартир, скликані дані установчі збори, а саме: ОСОБА_4 (власник квартири АДРЕСА_10 ); ОСОБА_5 (власник квартири АДРЕСА_11 ); ОСОБА_1 (власник квартири АДРЕСА_12 ). Серед членів зазначеної ініціативної групи не було жодного співвласника квартири з багатоквартирного будинку на АДРЕСА_9 .

Тим самим, на думку позивача, членами ініціативної групи, а саме громадянами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , здійснювалось незаконне збирання, зберігання, використання та поширення персональних даних мешканців багатоквартирного будинку по АДРЕСА_9 , в тому числі Позивача ОСОБА_3 . Ці персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, місце проживання Позивача, дані про володіння ним майном у будинку, номером та площею квартири, документом про право власності на це майно, були включені у базу персональних даних власників квартир будинку по АДРЕСА_9 з ціллю скликання установчих зборів ОСББ та розрахунку проценту власності Позивача в об`єднанні, яке планувалося створити. Ці персональні дані внаслідок розповсюдження стали відомі власникам будинків по АДРЕСА_13 , а також запрошеним на збори постороннім особам, передавалися у подальшому у Львівську міську раду.

Громадяни ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 , не звертались до співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_9 в тому числі до Позивача, для отримання згоди щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації стосовно персональних даних співвласників в тому числі Позивача, відповідно співвласники багатоквартирного будинку по АДРЕСА_9 в тому числі Позивач не надавали свого волевиявлення щодо збирання, зберігання, використання та поширення даними особами їх персональних даних.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що відповідачем та третіми особами здійснювалось протиправне збирання, зберігання, використання та поширення таких персональних даних, як - місце проживання, а також конфіденційна інформація про майновий стан співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_9 в тому числі Позивача, так як визначалась площа квартир таких співвласників, а в протоколі №1 від 23.04.2016 року, вказана загальна площа квартир та нежитлових приміщень у будинку на АДРЕСА_9 .

Таким чином, на думку позивача, Відповідачем та третіми особами, які всі є сторонніми особами, так як не є співвласниками нерухомості за адресою АДРЕСА_9 , в порушення зазначених норм закону здійснювали протиправне збирання, зберігання, використання та розповсюдження конфіденційної інформації щодо співвласників, в тому числі Позивача, а саме інформації щодо їх місця проживання та інформації щодо їх майнового стану, в тому числі Позивача.

А тому з метою захисту своїх порушених немайнових прав, а саме права на нерозповсюдження конфеденційної інформації, позивач звернулася до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові, та просив такі задоволити. Крім того, на запитання головуючого щодо перелічення конкретних прав позивача, які порушені відповідачем, формально покликався на положення законодавства про захист персональних даних та міжнародної конвенції.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, зазначених у відзиві на позов (а.с.41-44). Просили в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Представник пояснив суду, що відповідач, разом з іншими співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_14 , АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 АДРЕСА_15 реалізував своє право на створення ОСББ, діяв у чіткій відповідності до Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а тому не вчиняв жодних незаконних дій щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації (персональних даних) щодо ОСОБА_3 .

Враховуючи викладені норми ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», установчими зборами співвласників будинків АДРЕСА_13 та АДРЕСА_9 23 квітня 2016 року було прийнято рішення (протокол № 1 від 23.04.2016) про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «На Війтівській», до складу якого увійшли власники квартир та нежитлових приміщень будинків АДРЕСА_13 та АДРЕСА_16 АДРЕСА_9 , затверджено Статут вказаної юридичної особи та обрано голову - ОСОБА_6 1.1.

Правомірність дій співвласників багатоквартирних будинків на АДРЕСА_13 та будинку АДРЕСА_9 при створенні ОСББ «На Війтівській», також, підтверджено рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19.10.2018 № 463/3644/17, яке залишене без змін Постановою Львівського апеляційного суду від 12.03.2019 року. Зокрема, згідно із зазначеним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19.10.2018, ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову до відповідача ОСББ «На Війтівській» про визнання неправомочними установчих зборів по створенню ОСББ «На Війтівській» від 23.04.2016, визнання недійсним протоколу № 1 від 23.04.2016 установчих зборів ОСББ «На Війтівській» та визнання недійсним статуту ОСББ «На війтівській».

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про захист персональних даних» Відповідач не є володільцем та розпорядником персональних даних згідно із Законом України «Про захист персональних даних».

Інформація про власника квартири не є закритою, оскільки міститься у відкритому доступі, оскільки інформація про власників нерухомого майна міститься у відкритому доступі в електронних сервісах Кабінету міністрів України за посиланням https://kap.minjust.gov.ua. Таким чином, відомості про власника квартири (прізвище, ім`я, по батькові) не належить до Інформації з обмеженим доступом.

Також сторона відповідача вважає, що ОСББ створюється співвласниками для задоволення власних особистих та побутових потреб. Тому, норми Закону України «Про захист персональних даних» не можуть бути застосовані до правовідносин щодо створення ОСББ.

Крім того, на думку сторони відповідача в порушення положень ст..2 ЦПК України Позивач не зазначив, в чому полягає необхідність визнання протиправними дій та не визначив, яким чином, задоволення його позовних вимог відновить його порушене право.

Заявлення такого роду позову, на думку відповідача, свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами та спрямоване на створення штучних перешкод в діяльності ОСББ «На Війтівській» та вжиття штучних заходів для недопущення виникнення у ОСББ «На Війтівській» речового права на земельну ділянку (прибудинкову територію) будинків за адресою: АДРЕСА_17 . Вказане стверджується і тим, що позивачем, окрім цього позову, позову про визнання недійсним рішення установчих зборів по справі № 463/3644/17 та позову про визнання відсутності повноважень голови ОСББ по справі 463/6452/17, постійно, ініціюються безпідставні позови пов`язані із створенням та діяльністю ОСББ «На Війтівській» та надання ОСББ «На Війтівській» земельної ділянки для обслуговування багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_17 .

Ухвалою судді від 24.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі - відкрито.

Ухвалою суду від 04.02.2020 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.15 ЦК України, Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно положень ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із поданої позовної заяви, предметом позову є вимога про визнання незаконною діяльності члена ініціативної групи ОСОБА_1 щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації (персональних даних) щодо ОСОБА_3 .

Підставою позовних вимог, Позивач зазначає те, що Відповідач, разом із іншими членами ініціативної групи, при скликані установчих зборів співвласників багатоквартирних будинків АДРЕСА_18 2, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , що на АДРЕСА_9 при створення об`єднання багатоквартирного будинку, порушив її право на повагу до свого приватного і сімейного життя, використавши персональні дані позивача. Ці персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, місце проживання Позивача, дані про володіння ним майном у будинку, номером та площею квартири, документом про право власності на це майно, були включені у базу персональних даних власників квартир будинку по АДРЕСА_9 з ціллю скликання установчих зборів ОСББ та розрахунку проценту власності Позивача в об`єднанні, яке планувалося створити. Ці персональні дані внаслідок розповсюдження стали відомі власникам будинків по АДРЕСА_13 , а також запрошеним на збори постороннім особам, передавалися у подальшому у Львівську міську раду.

Оцінюючи мотивованість та підставність заявленого позову на предмет його відповідності обставинам справи та зібраним по справі доказам суд виходить з наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Аналіз долученого до матеріалів справи протоколу №1 установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирних будинків №№ 2, 4, АДРЕСА_6 , 8, що на АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 від 23 квітня 2016 року, свідчить про те, що в такому відсутні будь-які відомості про позивача ОСОБА_3 , в тому числі і її персональні дані. Відомості зазначені в протоколі є загально доступними та отримані в ЖЕКУ.

У зв`язку з цим, суд вважає такими, що не суперечать обставинам справи пояснення сторони відповідача про те, що Інформація про власника квартири не є закритою, оскільки міститься у відкритому доступі, оскільки інформація про власників нерухомого майна міститься у відкритому доступі в електронних сервісах Кабінету міністрів України за посиланням https://kap.minjust.gov.ua. Таким чином, відомості про власника квартири (прізвище, ім`я, по батькові) не належить до Інформації з обмеженим доступом.

Згідно з ч. З ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: , в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Крім того, в процесі розгляду справи не здобуто доказів того, що такі відомості зібрано відповідачем ОСОБА_1 . Оскільки, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 був лише членом ініціативної групи щодо створення ОСББ.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про захист персональних даних» володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи - підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до заісону.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 є фізичною особою, то він не є володільцем та розпорядником персональних даних згідно із Законом України «Про захист персональних даних». Що також відповідає наданим в судовому засіданні поясненням представника відповідача.

Оцінюючи заявлений позивачем позов та обраний, на думку позивача, спосіб захисту своїх порушених прав, суд вважає, що позивач звернувшись до суду з даним позовом не зазначив в чому полягає необхідність визнання протиправними дій та не визначив, яким чином, задоволення його позовних вимог відновить його порушене право, оскільки не зазначив, які чітко його права порушено.

Зважаючи на вищенаведене суд вважає, що поданий позов є необґрунтованим та безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як в задоволенні позову відмовлено, то понесені позивачем витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст.ст. 15,16 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання незаконною діяльності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 10 березня 2020 року.

Суддя: Шеремета Г. І.