СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/254/20
ун. № 2-4347/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Семененко В.С.,

розглянувши в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторни у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява про визначення підсудності заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його процесуальним правонаступником у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обґрунтована тим, що 18.10.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким, відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 461/07-МК. Враховуючи вищезазначене, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором та договорами поруки. У зв`язку з чим, заявник звертається до суду та просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №2-4347/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.01.2020 визначено підсудність з розгляду вказаної заяви - Святошинському районному суду м. Києва.

Визнавши підготовку справи до судового засідання завершеною, 14.02.2020 Святошинським районним судом м. Києва винесено ухвалу про прийняття справу до свого провадження та призначення справи до розгляду.

Учасники процесу до судового засідання не з`явились, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заявник просив проводити розгляд заяви у відсутність його представника (а.с.4-8).

Як вбачається з матеріалів справи боржники зареєстровані в АР Крим, тобто на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні у зв`язку з тимчасовою окупацією території України.

Статтею 12-1 Закону України ««Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ст. 12-1 даного Закону, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення учасник вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

На виконання вимог зазначено Закону, судом здійснені оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в якому повідомлено боржників про відкриття провадження у справі, а також, повідомлено про дати проведення судових засідань.

Боржники в судове засідання не з`явились, жодних процесуальних документів з приводу вказаної заяви до суду не надходило.

У зв`язку з чим, суд вважає за можливе проведення підготовчого засідання за відсутності сторін.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно з ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма містить і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 04.11.2010 року задоволено позов Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Севастопольської філії до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Вирішено стягнути солідарно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит" в особі Севастопольської філії суму заборгованості за кредитним договором № 461-07-МК від 07.05.2007 року у розмірі 137 722 грн. 88 коп., відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 377 грн. 23 коп., по сплаті витрат з ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього стягнути - 139 220 грн 11 коп.

18 жовтня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 461/07-МК від 07.05.2007 року, в зв`язку з чим право грошової вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», що є підставою для процесуального правонаступництва у цьому спорі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви та заміни сторони - стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

На підставі викладеного та керуючись ст. 512 ЦК України та ст. 55, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторни у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити сторону, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №2-4347/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Святошинський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя Ю.В. Войтенко