Провадження № 2/522/2895/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 25 березня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 6050,56 грн.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М.

Позивач посилається на те, що 29.11.2017 року з вини ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «Ніссан» номерний знак НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 6 була скоєна дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого автомобіль «Рено», номерний знак НОМЕР_2 (власник ТОВ «ОТП Лізинг»), отримав пошкодження. Вина ОСОБА_1 підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2018 року. У зв`язку з настанням події, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» здійснило виплату потерпілій особі страхового відшкодування власнику автомобіля «Рено», номерний знак НОМЕР_2 (власник ТОВ «ОТП Лізинг»), в розмірі 6050,56 гривень, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Встановлено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив. Відзив на позов не надав.

Суд у зв`язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, слухає справу за відсутності відповідача, у порядку заочного розгляду справи згідно ст. 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

В порядку п. 2.1 п. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми нього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Судом встановлено, що 29.11.2017 року з вини ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «Ніссан» номерний знак НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 6 була скоєна дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого автомобіль «Рено», номерний знак НОМЕР_2 , (власник ТОВ «ОТП Лізинг») під керуванням ОСОБА_2 , отримав пошкодження.

Водій ОСОБА_1 своїми діями порушивши вимоги Правил дорожнього руху, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вина ОСОБА_1 підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2018 року справа №521/21511/17.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП транспортний засіб «Renault», державний номер НОМЕР_2 був застрахований, відповідно до поліса № НОМЕР_3 та генеральної угоди добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250598470.14 від 25.12.2014 року, укладеного з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

29 листопада 2017 року ТОВ «ОТП Лізинг» звернулось до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з повідомленням про випадок № справи (1587900).

10 грудня 2017 року складено акт огляду транспортного засобу Renault, номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно Рахунку-Фактури № Р від 10.12.2017, Наряду-замовлення № Р від 16.04.2018 р., акту виконаних робіт № Р від 16.04.2018 р. визначена вартість ремонту автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП 29.11.2017 року завданого власнику ТОВ «ОТП Лізинг» у сумі 7730 гривень 65 копійок.

Водночас, потерпілий ТОВ «ОТП Лізинг» звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування від 28.01.2018 року. В зв`язку з чим, позивачем складено страховий акт № 1629581 від 07.02.2018, згідно якого ДТП від 29.11.2017 року визнано страховою, сума збитку складає 7730,65 грн., а до відшкодування становить 6050,56 грн.

На виконання умов добровільного страхування позивачем - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснено ТОВ «ОТП Лізинг», як власнику автомобіля «Renault», номерний знак НОМЕР_2 виплату відшкодування в сумі 6050, 56 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1895 від 13 лютого 2018 року.

Так, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за заявою потерпілого здійснило виплату (страхового) відшкодування, а саме здійснило сплату в сумі 6050,56 грн., вказані обставини сторонами не оспорюються.

Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з положенням підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до абз. «г» п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспорту пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України, який міститься у постанові від 13.02.2014 року неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У зв`язку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджено та стороною відповідача не спростовано наявність судового рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 27.02.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова ОСОБА_3 , завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зібраними у справі доказами підтверджено розмір страхового відшкодування, що сплачено позивачем за полісом № 250548913.17 та генеральною угодою добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250598470.14 від 25.12.2014 року в розмірі 6050, 56 гривень, а також неспростовано часткове відшкодування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхового відшкодування, у зв`язку з чим позивач набуло права на звернення з вимогою в порядку регресу.

У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду надано не було.

За таких обставин, з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, в поряду ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1921,00 гривень судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 22, 993, 1166, 1192, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 22, 29, 30, 41, 33, 35, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 263-265, 273, 274, 279, 282-284, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 та зареєстрована: АДРЕСА_2 ) на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, 01054, ) страхове відшкодування у сумі 6050, 56 (шість тисяч п`ятдесят) гривень 56 копійки та судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 01 квітня 2020 року.

Суддя Л. М. Чернявська