Справа № 700/178/20
Провадження № 2/700/197/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/178/20 провадження №2/700/197/20 за позовом ОСОБА_1 до Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3380 га, що розташована на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області. Він є племінником та спадкоємцем померлого. Звернувшись до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку. За таких обставин змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хижинці Лисянського району Черкаської області помер дядько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 червня 2019 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3380 га, що розташована на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 22.12.1990 року та свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 03.07.1976 року, свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 19.07.1964 року та свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 і ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 від 21.07.1984 року позивач є племінником померлого ОСОБА_2 .

Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 28.02.2020 року № 347/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність на неї правовстановлюючих документів.

Із довідок Хижинської сільської ради №№ 107,108,109 від 02.03.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Був одиноким, у шлюбі не перебував, дітей не мав.

Згідно з інформацією Відділу у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, повідомляється про зміну кадастрового номера земельної ділянки, що надана у власність ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2020 року ОСОБА_2 був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3380 га., кадастровий номер :03:001:0114.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3380 га, що розташована в адміністративних межах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської областікадастровий номер :03:001:0114 та належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб