РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/17338/19

Провадження № 22-ц/4815/489/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", Комунальне підприємство "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області в інтересах якого діяв державний реєстратор Ященко Віталій Олегович,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2019 року, постановлену в складі судді Бердій М.А., у справі № 569/17338/19,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області в інтересах якого діяв державний реєстратор Ященко Віталій Олегович про визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію та повернення майна, отриманого за таким рішенням.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2019 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до набрання рішенням по справі законної сили.

12 грудня 2019 року до суду надійшла заява від представника відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи" про застосування зустрічного забезпечення позову, у якому відповідач просить застосувати зустрічне забезпечення у вигляді внесення позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду 144 000 гривень.

Заяву обґрунтовує тим, 06 квітня 2019 року між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ТзОВ «Дата Майнінг Груп» укладено договір оренди, за умовами якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» передало у користування, а ТзОВ «Дата Майнінг Груп» прийняло у користування на строк дії цього договору нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , для використання на умовах, визначених у даному договорі. Орендна плата за користування квартирою становить 12 000 грн., за один повний місяць оренди. Проте, у зв`язку з накладенням арешту на нерухоме майно ТзОВ «Кредитні ініціативи» фактично позбавлене можливості розпоряджатись ним (передати майно орендарю за актом приймання-передачі), а відтак упущена вигода, з урахуванням середнього строку розгляду цивільних справ у судах, складатиме 144 000 грн.

Тому, з урахуванням вищевикладених обставин, відповідач вважає, що достатнім буде зустрічне забезпечення позову в розмірі 144 000 гривень.

Ухвалою Рівненського міського суду від 21 грудня 2019 року заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" Блажевського Петра Івановича про зустрічне забезпечення позову, задоволено. Застосовано зустрічне забезпечення позову, зобов`язання позивача ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про зустрічне забезпечення, внести на депозитний рахунок Рівненського міського суду Рівненської області грошові кошти у сумі 144000 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що права відповідача у разі невжиття заходів зустрічного забезпечення позову можуть бути порушені.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволені заяви про зустрічне забезпечення позову.

Відзив не надходив.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду не відповідає зазначеним вище вимогам.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (рішення ЄСПЛ «Beles and others v. The Czech Republic», 12/11/2002, § 49).

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України, та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З аналізу наведених норм вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Апеляційним судом встановлено, що в даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, згідно з якими арешт квартири, встановлений на термін розгляду справи, може завдати збитків відповідачу, доводи про неможливість передачу в оренду спірної квартири не заслуговують на увагу, оскільки накладення на неї арешту не створює перешкод для здачі її в оренду.

Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

До того ж, Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" не надано суду доказів про майновий стан позивача, що також є передумовою для зустрічного забезпечення.

Враховуючи те, що, на думку колегії, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин, визначених у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення позову.

Товариством у цій справі взагалі не надано належних та допустимих доказів на підтвердження його можливих збитків, які можуть бути спричинені йому арештом спірної квартири.

Така заборона шляхом арешту майна судом першої інстанції у цій справі перешкодить товариству здійснити відчуження спірного майна, але не створює перешкод для користування ним як особисто, так і третіми особами, зокрема, шляхом передачі в оренду, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" зареєстроване власником приміщення, на що вказує державна реєстрація права власності на це майно за ним.

У цивільному законодавстві забезпечення позовних вимог у вигляді арешту майна обмежує лише право на відчуження даного майна, але право користування залишається непорушним та недоторканним для власника майна.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Частиною другою статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, відповідачем не доведено вчинення позивачем будь-яких перешкод у користуванні спірним майном, ухвала суду першої інстанції про зустрічне забезпечення є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2019 року скасувати.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 квітня 2020 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.