Ухвала

06 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 681/137/18-ц

провадження № 61-16591св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака Віктора Івановича,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Купельського А. В., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І., від 30 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Новоселицьке» (далі -

ВАСГТ «Новоселицьке») в особі ліквідатора Матущака В. І. про визнання договорів купівлі-продажу дійсними.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 23 квітня 2012 року він придбав у ВАСГТ «Новоселицьке» багаторічні насадження на земельній ділянці 2 га, садибний індивідуальний будинок з господарськими спорудами, що розташовані у АДРЕСА_1 , вартістю 1 325,00 грн і 1 980,00 грн, а 23 жовтня 2012 року придбав у ВАСГТ «Новоселицьке» комплекс нежитлових будівель, що знаходяться у АДРЕСА_2 : (обладнання; транспортну підстанцію 42,1 кв. м; будівлю станції технічного обслуговування 231,4 кв. м; кузню 1 33,9 кв. м, вбиральню 2,3 кв. м; складське приміщення 298,6 кв. м; будівлю гаражів 1 328,8 кв. м) вартістю 176 600,00 грн.

Проте, ліквідатор ВАСГТ «Новеселицьке» більше п`яти років ухиляється від нотаріального посвідчення вказаних договорів, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію придбаних об`єктів нерухомості.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати дійсними договори від 23 квітня 2012 року та від 23 жовтня 2012 року, що укладені між ним та ВАСГТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака В. І.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня

2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнано дійсним договір від 23 квітня 2012 року, укладений між

ВАСГТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака В. І. (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), згідно якого продавець передав покупцю нерухоме майно, а саме, садибний індивідуальний будинок, площею 23,5 кв. м, з господарськими спорудами погребом - 21,0 кв. м, вбиральнею - 4,00 кв. м, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнано дійсним договір від 23 жовтня 2012 року № 76, укладений між

ВАСГТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака В. І. (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), згідно якого продавець передав покупцю нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_2 (приміщення транспортної підстанції - 42,1 кв. м, будівлю станції технічного обслуговування - 231,4 кв. м, кузню - 133,9 кв. м, вбиральню - 2,3 кв. м, складське приміщення - 298,6 кв. м, будівлю гаражів - 1 328,8 кв. м).

Визнано за ОСОБА_1 право власності на вказане вище майно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ВАСГТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака В. І., як продавець повністю отримав від позивача за продане останньому майно гроші, 03 лютого 2011 року за судовим рішенням відповідач визнаний банкрутом і з цього часу триває ліквідаційна процедура, а тому суд вважав, що ОСОБА_1 доведено факт ухилення ВАСГТ «Новоселицьке», як продавця, від нотаріального посвідчення договорів та втрату ним можливості нотаріально посвідчити ці правочини.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , який не брав участі у справі, звернувся із апеляційною скаргою до Апеляційного суду Хмельницької області.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 29 серпня 2018 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня

2018 року закрито.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що питання про права та обов`язки ОСОБА_2 не вирішувалися оскаржуваним рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня 2018 року, оскільки з наданих суду апеляційної інстанції доказів не вбачається, що нерухомість, на яку судом визнано право власності за ОСОБА_1 , розташована на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 , а тому заявник не має передбаченого статтею 352 ЦПК України права на апеляційне оскарження рішення суду.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 29 серпня 2018 року, а справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Направляючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції вказав про те, що апеляційний суд належним чином не перевіривдоводів ОСОБА_2 , не з`ясував чи порушуються оскаржуваним рішенням суду майнові права заявника, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про закриття апеляційного провадження у справі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року скасовано рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня 2018 року та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до положень статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено у новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Між тим, до вказаної дати договір купівлі-продажу нерухомості у силу положень статті 657 ЦК України підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, тому не міг бути визнаний судом дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Позивач на обґрунтування своїх вимог не надав суду доказів, які підтверджують факт того, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору; доказів того, що відбулося повне або часткове виконання умов договору; доказів, що одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення укладеного правочину; доказів того, що сторона втратила можливість нотаріально посвідчити правочин.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року та залишити в силі рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня 2018 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, апеляційним судом повно і всебічно не з`ясовано обставини справи. Ухвалюючи нове рішення у справі, апеляційний суд не врахував те, що ОСОБА_2 недоведено факту порушення його прав рішенням місцевого суду, не надано доказів накладання земельних ділянок, не прийняв до уваги, що земельні ділянки знаходяться у різних населених пунктах. На земельну ділянку ОСОБА_2 , у межах кримінального провадження, накладено арешт.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

09 вересня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака Віктора Івановича про визнання договорів купівлі-продажу дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
А. І. Грушицький
І. М. Фаловська