Справа № 738/324/20
№ провадження 2/738/169/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання - Донець Г.В.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції, актовий запис №45, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не зійшлись характерами, від даного шлюбу мають двох малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинено, вважає, що за таких обставин спільне сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного

Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції, про в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №45 (а.с.3).

Від шлюбу мають малолітніх синів - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9, 10).

Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією ПриватБанку №372282 від 10 березня 2020 року (а.с.1).

Оскільки позивач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з урахуванням положень частин 1 статей 141 та 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнення з відповідача на користь позивача решти сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 112 Сімейного кодексу України, статтями 141, 142, 247, 263 - 265, 274 ЦПК України, -

В И Р I Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції, актовий запис №45 - розiрвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з державного бюджету 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) сплачених згідно з квитанцією ПриватБанку № 372282 від 10 березня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Н.В.Волошина