ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2091/20 Справа № 207/4381/18 Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного Товариства «Оператор Газорозподільної системи Дніпропетровсьгаз» на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Оператор Газорозподільної системи Дніпропетровсьгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості недооблікованого (до нарахованого) об`єму та обсягу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року АТ «Оператор Газорозподільної системи Дніпропетровсьгаз» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій посилалось на те, що 23.07.2018 року працівники підприємства здійснювали перевірку визначення фактичного об`єму споживання природного газу у АДРЕСА_1 . На об`єкті за адресою АДРЕСА_1 встановлені: газова плита ПГ, газовий водонагрівач ГК, індивідуальне опалення, лічильник газу. Зареєстровано три особи. Під час перевірки був виявлений несанкційований газопровід. Газопостачання було припинено шляхом механічного від`єднання газопроводу з застосуванням газозварника. Складено акт про порушення № 2231 від 23.07.2018 року, який підписала ОСОБА_1 , дружина власника житлового будинку. Відповідачу було запропоновано сплатити вартість недооблікованого (до нарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 23.07.2016 року по 30.06.2018 року у розмірі 157584,98 грн. Оскільки відповідач не сплатила вартість недооблікованого (до нарахованого) об`єму та обсягу природного газу, підприємство вимушено було звернутися до суду з позовною заявою, в якій наполягає на стягненні вартості недооблікованого (до нарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 157584,98 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом проігноровано, те що кодексом газорозподільних систем не передбачено обов`язок представників Оператора ГРМ будь-яким чином фіксувати факт повідомлення споживача (несанкційованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень, до повноважень працівників позивача не входить з`ясування чи проживає споживач в певному житловому приміщені, чи користується ним споживач постійно або періодично, оскільки відповідач є несанкційованим споживачем, тому ніякого факту укладання чи акцептування договору розподілу природного газу не потрібно, Кодексом ГРС не встановлено обов`язок оператора ГРМ зазначити в акті про порушення відомостей, щодо наявності підстав донарахування об`єму недооблікованого природного газу за дворічний період, та доведення факту розташування несанкційованого газопроводу, суд поклав всю відповідальність за несанкційований відбір газу на позивача, суд в рішенні не вказав норми матеріального права на підставі чого зробив цей висновок.

Відповідач правом, передбаченим положеннями ст.360 ЦПК України, не скористалася.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2018 року працівники підприємства здійснювали перевірку визначення фактичного об`єму споживання природного газу у АДРЕСА_1 .

На об`єкті за адресою АДРЕСА_1 встановлені: газова плита ПГ, газовий водонагрівач ГК, індивідуальне опалення, лічильник газу. Зареєстровано три особи. Під час перевірки був виявлений несанкційований газопровід. Газопостачання було припинено шляхом механічного від`єднання газопроводу з застосуванням газозварника.

Після проведеної перевірки було складено акт про порушення № 2231 від 23.07.2018 року, який підписала відповідач ОСОБА_1 , дружина власника житлового будинку.

Згідно розрахунку проведеного позивачем вартість недооблікованого (до нарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 23.07.2016 року по 30.06.2018 року склав 157584,98 грн., які було запропоновано сплатити відповідачу.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції зазначив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕ № 2494 від 30.09.2015 року.

Так,відповідно до п.п.1 п.1 гл.2 р. XI Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), до порушень споживача та несанкційованого споживача, які кваліфікуються як несанкційований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування недооблікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкційованого газопроводу.

Згідно п.1 гл.З р. XI Кодексу ГРС, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкційованого газопроводу або несанкційованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму недооблікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкційованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм недооблікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до ч.ч. 1,3,4 гл.5 р. XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкційованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкційованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкційованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкційованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово- експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. У разі відмови споживача (несанкційованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкційованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання позивачем вимог Кодексу ГРС, щодо зобов`язання повідомити споживача (несанкційованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень, оскільки відповідачка ОСОБА_1 не є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , а крім того з акту не зрозуміло на підставі чого був зроблений висновок що відповідач ОСОБА_1 проживає в цьому будинку на час складання Акту, та є користувачем даних послуг.

Крім того, виходячи з положень п.37 ст. 1 Закону України «Про природний газ», п.5 розділу 1 правил постачання природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державнеирегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2496 споживачем є - юридична або фізична особа - підприємець, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб або використання в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно п.1 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Операторами ГР1УІ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам ( їх постачальникам), до об`єктів споживачів.

У відповідності до и.1.2. та 1.3. розділу 1 Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання., що .укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договором (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Судом першої інстанції було встановлено, що з відповідачкою ОСОБА_1 договір про акцептування розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , не укладався, тоді як станом на час складання акту про порушення від 23.07.2018 р. існував договір постачання природного газу за даною адресою, укладений з іншою особою, і саме ця особа має статус споживача, в даних правовідносинах, що випливає з положень п.37 ст. 1 Закону України «Про природний газ», п.5 розділу І правил постачання природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2496, якими визначено, що споживачем є - юридична або фізична особа - підприємець, яка отримує природний газ саме на підставі договору постачання природного газу.

Вказаний висновок районного суду спростовує доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно знята з відповідача відповідальність за порушення Кодексу ГРС.

Також, доводами апеляційної скарги не спростований висновок районного суду про безпідставність нарахування вартості об`єму недооблікованого природного газу за дворічний період, здійснений комісією по розгляду Аків про порушення Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п.1 гл.З р. XI Кодексу ГРС розрахунок об`єму недооблікованого природного газу за дворічний період допускається у випадку, якщо несанкційований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкційованим споживачем.

В Акті про порушення від 23 липня 2018 року не зазначені посилання на обставини, які б свідчили про те, що несанкційований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкційованим споживачем.

Як вбачається з п.5 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення, мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення, чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акту про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення від 23.07.2018 р. вказано, що до нього додається фото, однак вказані фотографічні знімки позивачем до позову додані не були, не додані вони і до апеляційної скарги.

Таким чином, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не було доведено предмету спору, а саме, наявність встановленого на територій домоволодіння по АДРЕСА_1 несанкційованого газопроводу, а тому підстав для донарахування та стягнення з відповідачки вартості недооблікованого природного газу за дворічний період немає.

За вказаних обставин, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеними, безпідставними та необґрунтованими вимогами колегія суддів вважає правильними.

Доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення з відповідача вартості недооблікованого (донарахованного) об`єму та обсягу природного газу не відповідають матеріалам справи.

Під час розгляду справи судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права допущено не було, а тому підстав, передбачених ст.376 ЦПК України,а тому оскаржене рішення підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства «Оператор Газорозподільної системи Дніпропетровсьгаз» - залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова