Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3111/19
Провадження № 2/376/211/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: Орган опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що з 2015 року вона ОСОБА_1 проживала в не зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

Від спільного проживання мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 видане Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 81.

Тривалий час вони з відповідачем не проживають однією сім`єю, відповідач не цікавиться життям свого малолітнього сина, ОСОБА_4 проживає з позивачкою, знаходиться повністю на її утриманні, ОСОБА_2 повністю самоусунувся від виховання та догляду дитини, не цікавиться його станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально, дитина позбавлена батьківської ласки, тепла та уваги.

Позивачка змушена самостійно забезпечувати сину всі умови проживання, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №1517 видана Виконавчим комітетом Сквирської міської ради 30.07.2019 року.

Ігор відвідує дитячий садочок №1 «Світанок», відповідно до довідки має охайний вигляд, доглянутий, батько дитини у садочок ні разу не з`явився.

Вищезазначені обставини, змушують позивачку звернутися до суду з даним позовом.

Посилаючись на все вищевикладене позивачка ОСОБА_1 просить суд:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , проживаючого: за адресою: АДРЕСА_1 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з заявою, просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та повідомила суду, що батько дитини - відповідач по справі з 2018 року не спілкується та не допомагає дитині (а.с.36).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повісток та не надав відзив на позовну заяву (а.с.24, 29,34).

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області, в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву де просив провести розгляд справи без участі представника, просив провести розгляд справи без фіксації судового засідання, позов підтримав в повному обсязі (а.с.22).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі вимог ст. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутність не з`явившихся учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що з 2015 року ОСОБА_1 проживала в не зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , даний факт ніким зі сторін не оспорюється.

Від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 видане Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №81 (а.с.6).

Тривалий час позивачка з відповідачем не проживають однією сім`єю, відповідач не цікавиться життям свого малолітнього сина, ОСОБА_4 проживає з позивачкою, знаходиться повністю на її утриманні, ОСОБА_2 повністю самоусунувся від виховання та догляду дитини, не цікавиться його станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально, дитина позбавлена батьківської ласки, тепла та уваги.

Позивачка змушена самостійно забезпечувати сину всі умови проживання, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї №1517 видана Виконавчим комітетом Сквирської міської ради Київської області 30.07.2019 року (а.с.8).

Ігор відвідує дитячий садочок №1 «Світанок», відповідно до копії довідки Сквирського ДНЗ ясла - садок комбінованого типу № 1 «Світанок» від 01.08.2019 року дитина має охайний вигляд, доглянутий, батько дитини у садочок жодного разу не з`явився (а.с.7).

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач здоров`ям та розвитком сина не цікавиться.

Відповідно до Висновку (Рішення) Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Сквирської міської ради Київської області №12 від 02 жовтня 2019 року «про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » вбачається, що орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-13).

В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку . Батьки або особи , які їх заміняють , несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України .

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою по справі за однією адресою та позивачка є його мамою, а тому позивачка ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 165 СК України має право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

За таких обставин та з урахуванням всього наведеного суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав, щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням сина, піклуванням про його всебічний розвиток, про стан здоров`я не займається, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Україною 27.02.1991р., дата набуття чинності для України 27.09.1991р.), ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.7,19,141, 150, 151, 155, 157, 164 СК України, п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 2,4,12 , 13 , 76,81 , 223,247,258 ,259, 263-265 , 273, 352,354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: Орган опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко