Справа № 344/563/20
Провадження № 2/344/1671/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

03 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретарів Осадцої М.З., Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Власником 1/3 частини квартири він став за результатом приватизації державного житлового фонду. Право власності на інші 2/3 частки квартири він набув на підставі договору дарування. У квартирі зареєстрована його мати ОСОБА_2 , яка на даний час не проживає за місцем реєстрації, так як виїхала на постійне місце проживання у Французьку Республіку. Відповідач не несе витрати по утриманню житла, тому позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.

Відповідач в судові засідання не з`являлась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв від неї не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 24 січня 2003 року та договору дарування частки квартири від 17 лютого 2009 року за реєстровим № 396, посвідченого приватним нотаріусом Глущенко І.В. (а.с. 6-7).

У даній квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , що судом встановлено із копії будинкової книги та адресної довідки, витребуваної судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України (а.с. 9-12, 25).

Позивач вказує, що реєстрація у будинку відповідача перешкоджає здійсненню ним прав власника на вільне користування і розпоряджання майном.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 391 та ст. 405 ЦК України.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт непроживання відповідача у належній позивачу квартирі з 2008 року підтверджується нотаріально посвідченою заявою громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4).

Отже, відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , не несе витрати по утриманню житла, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Відповідач в судові засідання не з`являлась, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надала.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 81, 89,141, 259, 263-265, 273, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківськогоапеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2020 року.

Суддя Бабій О.М.