Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/37/20

номер провадження 2/695/715/20

01 квітня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря Розпутньої І.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він 28 квітня 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі РАЦС по місту Золотоноша Золотоніського МУЮ Черкаської області за актовим записом № 64. Від даного шлюбу вони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони не проживають разом з початку 2018 року. Сімейне життя сторін не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя. За цих обставин, позивач дійшов висновку, що шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати.

У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, де наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, але звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути у її відсутність, де позовні вимоги визнала.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.04.2007 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по місту Золотоноша Золотоніського МУЮ Черкаської області за актовим записом № 64, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_4 .

При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2 , яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами та не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки позивач при подачі позову був зівльнений від сплати судового збору, судові витрати належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263, 265 ЦПК України, та ст.ст. 104, 109, 110, 112, 113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.04.2007 року у відділі РАЦС по місту Золотоноша Золотоніського МУЮ Черкаської області за актовим записом № 64 - розірвати.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено до відповідного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя М. Ю. Степченко