Справа № 315/479/20
Номер провадження № 2/315/262/20
У х в а л а

про залишення позову без руху

07 квітня 2020 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Телегуз С.М., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення в натурі частини земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом про виділ земельної ділянки та припинення спільної часткової власності.

Дослідивши зміст поданої заяви та доданих до неї документів, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки, не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 1 статті 4 ЦПК України зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляду яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, особа, яка звертається до суду в рамках цивільного судочинства має вказати підстави такого звернення, якими можуть бути тільки порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивачі жодним чином не зазначили яким чином порушені, невизнані чи оспорювані їх права, не обґрунтували свої позовні вимоги в частині викладення обставин, які б свідчили про наявність спору між ними та відповідачем ОСОБА_4 та неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку, не зазначаючи про те, чи зверталися вони з даним питанням до нотаріальної контори, що впливає на наявність чи відсутність спору між сторонами.

Так, відповідно до ч.4 ст.364 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Іншими словами при наявності вказаних обставин, зазначених у ст.364 ЦК України, позивачі мають право в будь-який час звернутися до нотаріуса з приводу виділу у натурі частки з нерухомого спільного майна, не звертаючись до суду з вказаним позовом.

Детально порядок визначення та зміну часток регламентовано «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим Наказом Мінюста України №296/5 від 22.02.12 року.

Відповідно до п. 6.6 глави 1 розділу ІІ зазначеного «Порядку…» учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу).

Згідно до п. 6.7 глави 1 розділу ІІ зазначеного «Порядку…», договір про визначення часток, зміну розміру часток є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. При цьому нотаріус або підшиває один примірник такого договору до правовстановлюючого документа, або вчиняє на цьому документі службову відмітку щодо посвідчення договору про визначення, зміну розміру часток.

На підставі 6.11 глави 1 розділу ІІ зазначеного «Порядку…», якщо між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі (поділу), нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії і роз`яснює заінтересованим особам їх право звернутися до суду для вирішення цих спорів.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_3 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до правил ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки дана позовна заява оформлена з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення їй ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення в натурі частини земельної ділянки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М.Телегуз