КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ск/824/19/2020
Справа № 824/60/20
У Х В А Л А

06 квітня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц., вирішуючи питання про відкриття провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 477/11 від 06 липня 2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 06 липня 2011 року у справі № 477/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 1052790,29 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 березня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся із заявою про скасування зазначеного рішення третейського суду.

Також заявник просив поновити строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду, посилаючись на те, що про наявність оскаржуваного рішення йому стало відомо лише 23 грудня 2019 року при перевірці відомостей про себе в автоматизованій системі виконавчих проваджень, оскільки ОСОБА_1 не отримував жодної кореспонденції ні від Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків, ні від Дніпровського районного суду м. Києва, ні від приватного виконавця, кредитний договір, за яким стягнуто заборгованість, ним не укладався, а копію рішення третейського суду він отримав за запитом вперше 13 березня 2020 року.

Вирішуючи дане питання, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

З поданих матеріалів справи вбачається, що рішення третейського суду, яке оскаржується, винесено 06 липня 2011 року, а відповідну заяву ОСОБА_1 подав 26 березня 2020 року, тобто майже через дев`ять років.

Таким чином, ОСОБА_1 подано заяву про скасування рішення третейського суду поза строки, встановлені законом.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Окремо необхідно звернути увагу на практику ЄСПЛ, згідно якої вирішення питання про поновлення строку оскарження судового рішення перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів. Але такі повноваження є обмеженими. Можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (дивитись, mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (дивитись рішення у справі «Пономарьов проти України», заява N 3236/03, пункт 41, рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 7 ст. 454 ЦПК України встановлено, що заява, подана після закінчення вищевказаного строку, повертається.

Судом враховуються також висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 824/207/19 (провадження № 61-20960ав19), а саме, що положення ст. 454 ЦПК України не передбачають можливості поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду. Частина сьома ст. 454 ЦПК України містить імперативну норму, якою встановлені наслідки подання такої заяви після встановлення частинами п`ятою або шостою цієї статті строку. Отже, строк, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 454 ЦПК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є безумовною підставою для повернення поданої заяви.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду задоволенню не підлягає, а заява на підставі ч. 7 ст. 454 ЦПК України повертається заявнику.

Керуючись ст. 454 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 477/11 від 06 липня 2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути заявнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Кашперська Т.Ц.