Справа № 372/109/20
Провадження № 2-780/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарях Тищенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року АТ КБ Приват Банк звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом (тілом кредиту) за договором №K2A3GK00260012 від 26 квітня 2007 року, у розмірі 43022,80 доларів США, що за курсом НБ України станом на 21 жовтня 2019 року складає 1076860,68 грн., а також судовий збір у розмірі 16152,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 26 квітня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № K2A3GK00260012, за умовами якого банк зобов`язався надати кредит у розмірі 60000,00 доларів США на термін до 27 квітня 2037 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до вказаного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

АТ КБ Приват Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 60000,00 долари США.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 21 жовтня 2019 року має заборгованість -332511,66доларів США,яка складається з наступного: 43022,80 долари США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 56400,51 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 17110,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 215978,35 доларів США - пеня за несвоєсачність виконання зобов`язань за договором.

Позивач вказує, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 43022.80 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту).

В забезпечення виконання зобов`язання за договором №K2A3GK00260012 від 26 квітня 2007 року між АТ КБ Приват Банк та ОСОБА_2 ОСОБА_3 укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за кредитним договором № №K2A3GK00260012, але вимога щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. У зв`язку із наведеним позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, при винесені рішення, поклалась на розсуд суду з урахуванням наданого відзиву.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

26 квітня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № №K2A3GK00260012, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 60000.00 доларів США на термін до 27 квітня 2037 року.

Відповідно до вказаного договору,погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку:щомісяця в період сплати,відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж)для погашення заборгованості за кредитом,яка складається із заборгованості за кредитом,за відсотками,комісією,а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач зазначає, що банком зобов`язання за договором виконані у повному обсязі, натомість відповідачем не надано своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виступив поручителем ОСОБА_1 і взяли на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням, що виникають з умов кредитного договору.

Відповідно до пункту 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії , винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п.4 договорів поруки).

У відповідності до розрахунку заборгованості за договором №K2A3GK00260012 від 26 квітня 2007 року, за відповідачем ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 43 022,80 доларів США, що за курсом НБ України станом на 21 жовтня 2019 року складає 1076860,68 грн.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.Статтею 526 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК Україниза договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Обухівського районного суду Київської області Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк`задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічно акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк`за кредитним договором №К2А3GК00260012 від 26 квітня 2007 року в розмірі 78495,34 доларів США, що складає 626392,81 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, у вигляді квартири загальною площею 35,20 квадратних метрів, житловою площею 17,90 квадратних метрів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки Публічно акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк`з укладанням від свого імені договору купівлі -продажу з іншою особою-покупцем, на підставі договору іпотеки від 26 квітня 2007 року який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Визначено початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 69350 доларів США, узгодженою сторонами в договорі іпотеки від 26 квітня 2007 року. Вказаним рішенням достроково стягнуто все тіло кредиту 42017, 87 доларів США за вказаним договором, станом на 03.03.2012 року, тому строк позовної давності був перерваний 09.07.2012 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення яке набрало законної сили та відповідно до положень чинного законодавства є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ч.2,3 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

На підставі ч.2 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності після переривання починається знову, тому з 09.07.2012 року почався заново рахуватись 3-х річний строк позовної давності, який закінчився 09.07.2015 року, а позивач звернувся до суду 14.01.2020 року тобто з пропущеним строком позовної давності .

Таким чином, встановлений ст.257 ЦК України термін позовної давності на момент звернення позивача за цим позовом сплинув.

Достатньо обґрунтованих доводів щодо поважності пропуску строку давності представник позивача не представив, факт пропуску таких строків заперечив. Також суд враховує відсутність клопотань про поновлення строку позовної давності.

Відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки відповідача в відзиві на позовну заяву заявив про застосування позовної давності, поважних причин пропуску строку позовної давності не встановлено, а сплив позовної давності є самостійною правовою підставою для відмови у позові, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для покладення на відповідача в судовому порядку обов`язку сплати передбачених позовом коштів, позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4,5,81,141,264,268,280-282 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Зінченко