Справа №295/3806/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить заборонити Житомирській міській раді (10014, м. Житомир, майдан С. П. Корольова 4/2, ) розглядати питання та приймати рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення та надання в користування земельної ділянки комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Подана заява мотивована тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2018 р. ОСОБА_1 придбав у власність приміщення прохідної автостоянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому заявник звернувся до Житомирської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під належним на праві власності нерухомим майном - прохідною автостоянки. Станом на день подання заяви до суду вказане клопотання по суті не розглянуто.

В обґрунтування заяви зазначено, що під час засідання сесії позивачу стало відомо, що підпунктом 1 додатку 6 до рішення Житомирської міської ради від 23 квітня 2019 р. «Про розгляд клопотань юридичних осіб та суб`єктів господарювання» Житомирською міською радою було затверджено список суб`єктів земельних відносин, яким надається право користування земельними ділянками на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Так, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.4874 га. надана в оренду на 5 років ОСОБА_2 .

Згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 р. у справі № 240/7870/19, яке набрало законної сили 06 грудня 2019 року, визнано протиправним та скасовано підпункт 1 додатку 6 до рішення Житомирської міської ради від 23 квітня 2019 р. «Про розгляд клопотань юридичних осіб та суб`єктів господарювання» з мотивів порушення процедури прийняття, в тому числі щодо непогодження меж суміжного землекористування з заявником.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позов забезпечується, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, забороною вчиняти певні дії. При цьому згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» також роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У частині першій статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною десятою статті 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

За змістом пункту 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 р. № 376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Відповідно до частин першої, другої статті 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому ЗК України(частина друга статті 50 Закону України «Про землеустрій»).

Як вбачається із поданої заяви, відповідачем вживаються дії, спрямовані на повторне (після визнання протиправним та скасування згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/7870/19 від 17 вересня 2019 р. підпункту 1 додатку 6 пункту 8 рішення Житомирської міської ради від 23 квітня 2019 р. № 1440 «Про розгляд клопотань юридичних осіб та суб`єктів земельних відносин) спроби надати в користування (оренду) ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , без належних доказів погодження меж з ОСОБА_1 , що і є безпосередньо предметом позову, з яким заявник звернувся до Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2019 р. у справі № 240/7870/19 зазначено, що є необґрунтованими доводи про те, що на час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою надання Житомирською міською радою в користування (оренду) ОСОБА_2 земельної ділянки ОСОБА_1 не був власником приміщення прохідної автостоянки за адресою АДРЕСА_1 , і погодження з ним меж землекористування земельною ділянкою було неможливим, приміщення прохідної автостоянки із земельною ділянкою, на якій вона розміщена, в межі розробленого проекту землеустрою не включалась.

Отже, вбачається спір між Житомирською міською радою, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо необхідності перевірки законності погодження меж землекористування за адресою: АДРЕСА_1 , що пов`язані з подальшим користуванням земельною ділянкою, що і є предметом позову, з яким позивач звернувся до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, є підстави вважати, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи, зокрема із копій рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 р. у справі № 240/7870/19, договору купівлі-продажу від 04.10.2018 р., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна прохідна автостоянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З наданих проектів рішень Житомирської міської ради, офіційно опублікованих на веб-сайті відповідача, вбачається про намір щодо передачі в користування (оренду) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , іншій, ніж позивач особі.

З розпорядження Житомирського міського голови від 25.03.2020 р. № 292 вбачається, що Житомирським міським головою скликано шістдесят шосту сесію Житомирської міської ради 3 квітня 2020 р. об 09:00 годині, та винесено на розгляд сесії питання під номером 49, а саме «Про затвердження документацій із землеустрою, надання права користування земельними ділянками та припинення права користування земельними ділянками суб`єктам земельних відносин».

Згідно рекомендації постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Житомирської міської ради № 248 від 28.01.2020 року вбачається, що постійна комісія рекомендує п.3 дод.1, ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 зняти з розгляду сесії до прийняття рішення суду.

Однак, згідно рекомендації № 253 від 25.02.2020 р., постійна комісія рекомендує п.3 дод.1, ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 відмінити рекомендацію комісії № 1470/22 к-3 та підтримати даний пункт.

Аналіз інших матеріалів заяви, зокрема витягу з протоколу № 1 засідання міської комісії по вирішенню земельних спорів від 16.01.2019 р. (з якого вбачається, що сторона земельного спору ОСОБА_1 власник будівлі (прохідної) по АДРЕСА_1 не з`явився), за відсутні будь-яких належних та допустимих доказів належного виклику та позиції ОСОБА_1 щодо земельного спору (меж землекористування) за адресою АДРЕСА_1 , і заперечення факту участі у вказаній комісії з боку заявника, що додатково підтверджено рішенням суду, що набрало законної сили, також підтверджує наявність дійсного спору між учасниками процесу та реальність загрози порушення прав позивача.

Отже, термінове вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 викликане тим, що до моменту винесення судом рішення у справі та набрання ним законної сили, існує реальна загроза того, що Житомирська міська рада має реальну можливість 03 квітня 2020 р. передати в користування (оренду) земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , під належним на праві власності заявнику об`єктом нерухомості прохідною автостоянки, без узгодження з ОСОБА_1 меж земельної ділянки, необхідних для обслуговування його об`єкта нерухомості, на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил, і тим самим унеможливити виконання рішення суду і як наслідок це може викликати очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

Враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що заявлена вимога щодо вжиття заходів забезпечення позову є співмірною із заявленими позовними вимогами і є заходом, що спроможний забезпечити не заподіяння істотної шкоди законним правам та інтересам позивача у період розгляду судом вказаної цивільної справи.

У зв`язку з цим, враховуючи зміст заявлених вимог, суд вважає, що заявлені вимоги щодо забезпечення позову шляхом заборони Житомирській міській раді (10014, м. Житомир, майдан С.П.Корольова 4/2, ) розглядати питання та приймати рішення про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення та надання в користування земельної ділянки комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням у даній справі, є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У справі «Мікалефф проти Мальти» суд визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право. Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа «Меркіка та інші пороти Мальти»).

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Житомирській міській раді (10014, м. Житомир, майдан С. П. Корольова 4/2, ) розглядати питання та приймати рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення та надання в користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Допустити ухвалу до негайного виконання з дня її постановлення.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику, направити для негайного виконання Житомирській міській раді (10014, м. Житомир, майдан С. П. Корольова 4/2, )

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Житомирському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка