Справа № 185/745/20
Провадження № 2/185/1767/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 квітня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позивач 31.01.2020 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, з починаючі з 01.09.2017 року відповідач, яка є її онукою, у квартирі не проживає, не цікавиться нею, її речей у квартирі немає.
Позивач надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач двічі поспіль в судове не з`явився, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до п.1 ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В судовому засіданні встановлено. ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.6), та технічним паспортом на квартиру (а.с.7-8).
Відповідач в квартирі не проживає. Зазначені обставини підтверджені актом, якій складено сусідами позивача мешканцями вказаного будинку (а.с.10).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач починаючі з 01.09.2017 року в квартирі, яка належить позивачу не проживає та не користується нею.
Знятися з реєстрації в квартирі добровільно не бажає, тим самим перешкоджаючи власнику квартири у користуванні своєю власністю.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1).
Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 (інн. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (інн НОМЕР_2 ) витрати на судовий збір в сумі 840.80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя:В. О. Головін