Справа № 375/229/20
Провадження № 2/375/161/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2020 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у приміщенні суду в смт Рокитне цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду через свого представника із вказаним позовом, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь врахунок відшкодування кредитної заборгованості 63851.48 грн та понесені у справі судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102.00 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.02.2019 між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (відповідно до постанови КМУ від 05.06.2019 № 568 змінено тип ПАТ«Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у вигляді Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Згідно п.3.1. Заяви про приєднання - шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору ДКБО, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб.

За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання - Банк, на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом.

Згідно п.п. 3.4. Заяви про приєднання - Клієнту відкривається поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях України (далі - Рахунок) на умовах тарифного пакету "Мій комфорт", Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк надає Клієнту Платіжну картку типу "Моя картка" та персональниий ідентифікаційниий код. В своїй Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його картковий рахунок. Згідно із додатком № 1 ДКБО фізичних осіб максимальний розмір кредиту, що може бути встановлений клієнту відповідно до обраної ним програми кредитування, становить 250000.00 грн із платою за користування кредитом, процентною ставкою в розмірі 38% річних.

За умовами договору клієнту встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 59500.00 грн.

Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Разом з тим, відповідач, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов`язання, передбачені кредитним договором щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені і що призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 18.12.2019 становить 63851,48 грн, з якої: 57152,67 грн - заборгованість по основному боргу, 4387,37 грн - проценти за користування кредитом, 1621,21 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 251,54 грн- пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 333,25 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 37,24 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам, 49,25 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення простроченої суми заборгованості по основному боргу, 18,95 грн - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по процентам.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.

Дослідивши надані суду позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що 11.02.2019 між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (відповідно до постанови КМУ від 05.06.2019 № 568 змінено тип ПАТ«Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у вигляді Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Згідно п.3.1. Заяви про приєднання - шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору ДКБО, відповідач беззастережно приєднаний до ДКБО фізичних осіб.

За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання - Банк, на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкрив йому картковий рахунок за тарифним пакетом.

Згідно п.п. 3.4. Заяви про приєднання - відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях України (далі - Рахунок) на умовах тарифного пакету "Мій комфорт", Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк також надав відповідачу Платіжну картку типу "Моя картка" та персональниий ідентифікаційниий код.

В своїй Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його картковий рахунок. Згідно із додатком № 1 ДКБО фізичних осіб максимальний розмір кредиту, що може бути встановлений відповідачу відповідно до обраної ним програми кредитування, становить 250000.00 грн із платою за користування кредитом в розмірі 38% річних.

За умовами договору відповідачу встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 59500.00 грн.

Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов`язання, передбачені кредитним договором щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені і що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Разом з тим, відповідач не виконував належним чином покладені на нього за договором обовязки, що призвело до виникнення кредитної заборгованості станом на 18.12.2019 на загальну суму 63851,48 грн. Остання включає в себе: 57152,67 грн - заборгованість по основному боргу, 4387,37 грн - проценти за користування кредитом, 1621,21 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 251,54 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 333,25 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 37,24 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам, 49,25 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення простроченої суми заборгованості по основному боргу, 18,95 грн - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по процентам.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 549, 551, 611, 612, 624, 625, 631, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України.

Частиною 1 статті 634 ЦК України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики (ч.2 ст. 1050 ЦК).

Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором

За вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 530, 631 ЦК України, якщо у зобов`язання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк і закінчення останнього не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за уклаженим між ним та позивачем кредитним договором належним чином не виконує.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов грунтується на отриманих у справі доказах та законі, а тому є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати в сумі 2102.00 грн підлягають у відповідності до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 530, 551, 611, 612, 624, 625, 631, 638, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» (, вул. Володимирська, 27, м. Київ, 01001), заборгованість за кредитним договором в сумі 63851.48 грн та в рахунок відшкодування понесених судових витрат 2102.00 грн, а всього 65953 (шістдесят п"ять тисяч дев"ятсот п"ятдесят три) грн 48 коп).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набуло законної сили "_____"_______________20___ .