Ухвала

07 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 296/2561/18

провадження № 61-5068 ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу Центру професійно-технічної освіти м. Житомира на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, в особі Центру професійно-технічної освіти м. Житомира до ОСОБА_1 та Управління житлового господарства Житомирської міської ради, третя особа - Департамент реєстрації Житомирської міської ради, про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 18 березня 2020 року Центр професійно-технічної освіти м. Житомираподав касаційну скаргу на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у вказаній вище справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК Українизаявник у вступній та прохальній частині касаційної скарги оскаржує рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, однак з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Житомирського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року залишено без змін рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2019 року.

За таких обставин, заявнику необхідно уточнити яке судове рішення ним оскаржується і відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що позов об`єднує три вимоги немайнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 10 572,00 грн (1 762,00 грн * 200% * 3 вимоги).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Разом з тим, до суду касаційної інстанції Центр професійно-технічної освіти м. Житомира подав заяву, у якій просить звільнити від сплати судового збору посилаючись на статтю 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки є неприбутковою організацією, що не дозволяє сплатити значну суму судового збору.

На підтвердження вказаних обставин, надав рішення від 04 жовтня 2016 року № 2925 про присвоєння підприємству ознаки неприбутковості та довідку управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області від 04 березня 2020 року, із якої вбачається, що заявник є бюджетною установою та 100 відсотково фінансується з місцевого бюджету.

Дослідивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що відсутні підстави звільняти Центр професійно-технічної освіти м. Житомира від сплати судового збору, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи те, що додані заявником документи не свідчать про важкий майновий стан заявника та відсутність у нього джерел доходу, заява про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення підприємству сплати судового збору може розцінюватися, як надання йому певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.

Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання Центру професійно-технічної освіти м. Житомира про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статею 8 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИВ:

Відмовити Центру професійно-технічної освіти м. Житомира у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу Центру професійно-технічної освіти м. Житомира нарішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 07 травня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Білоконь