Провадження № 22-ц/801/779/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

02 квітня 2020 рокуСправа № 127/25757/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., вирішуючи заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Вінниці, Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Корпорації «Медіа корпорація «RIA», Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «RIA» про відшкодування моральної шкоди, визнання недостовірною інформації і такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа № 127/25757/19 із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2020 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2020 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Матківська М. В., судді: Міхасішин І. В., Сопрун В. В.

Разом із апеляційною скаргою позивач подала клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення апеляційним судом судового рішення у справі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 березня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду відмовлено; апеляційну скаргу залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги (сплати судового збору в сумі 4034,10 грн.) протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

17 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 подала до апеляційного суду клопотання про розтермінування сплати судового збору (в порядку ст. 136 ЦПК України). Також 17 березня 2020 року шляхом надсилання на електронну адресу апеляційного суду позивач ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору на підставі ст. 3 ч. 2 п. 13 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 березня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору та клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду відмовлено; продовжено позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 05 березня 2020 року, а саме: для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, надавши позивачу строк для усунення цих недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

19 березня 2020 року шляхом надсилання на електронну адресу суду позивач ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору в порядку ст. 3 ч. 2 п. 13 Закону України «Про судовий збір», в обґрунтуванні якого, зокрема, зазначила, що суддею не враховано постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та інші нормативні документи, якими введено карантинні заходи у країні, у зв`язку з чим вона об`єктивно у десятиденний термін не може виконати умови, викладені в ухвалі - зібрати затребувані судом довідки, окрім тієї, яку вже надала суду.

24 березня 2020 року шляхом надсилання на електронну адресу суду позивач ОСОБА_1 подала клопотання (повторне) про звільнення її від сплати судового збору в порядку ст. 3 ч. 2 п. 13 Закону України «Про судовий збір», яке обґрунтувала тими ж самими обставинами, що зазначені у клопотанні від 19 березня 2020 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 квітня 2020 року в задоволенні клопотань ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду відмовлено та продовжено їй строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 05 березня 2020 року, а саме: для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, на строк, що не може перевищувати десяти днів, починаючи з дати закінчення карантину, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом» (із змінами), а саме - з 24 квітня 2020 року.

02 квітня 2020 року шляхом надсилання на електронну адресу суду позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Матківської М. В. від розгляду цієї справи, мотивуючи заяву тим, що суддя не може брати участь у розгляді її справи і підлягає відводу, оскільки через перезавантаженість з 28 лютого 2020 року не може призначити її справу до розгляду, ігнорує її клопотання і перевищує свої повноваження, вимагаючи від неї документи, що не мають відношення до початку розгляду справи в порушення ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», про що об`єктивно свідчить її ухвала від 18 березня 2020 року та ігнорування клопотань від 19 березня 2020 року і 24 березня 2020 року, у зв`язку з чим вона має підстави сумніватись у її професійному рівні та бажанні виконувати обов`язки судді.

Враховуючи доводи заяви про відвід судді, прихожу до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, які позивач у своїй заяві не зазначає.

Згідно з пунктом 5 частини першої цієї статті підставою для відводу (самовідводу) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Проте, заявивши відвід головуючому судді, позивач не навела обставин, які б свідчили про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, & 49-52, ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року).

Зі змісту заявленого відводу слідує, що у позивача виникли сумніви у професійному рівні судді та бажанні виконувати обов`язки судді у зв`язку з тим, що суддя не призначає справу до розгляду, а перевищує свої повноваження, вимагаючи від неї ряд документів, що не мають відношення до початку розгляду справи, про що свідчить ухвала від 18 березня 2020 року та ігнорування клопотань від 19 березня 2020 року та 24 березня 2020 року.

Тобто фактично позивач висловлює свою незгоду із процесуальними рішеннями головуючого судді щодо відмови у задоволенні її клопотань про розстрочення сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору та залишення її апеляційної скарги на рішення суду без руху з підстав несплати судового збору.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене передбачені законом підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні, а тому подана нею заява про відвід судді не може бути визнана обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36, 40, 381 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 , судді Матківській М. В. необґрунтованим.

Передати вирішення питання про відвід судді Матківської М. В. на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, якого визначити у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Матківська