Ухвала

03 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 162/827/18

провадження № 61-621св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Заклад загальної середньої освіти «Залаззівський ліцей» Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області, директор закладу «Залаззівський ліцей» Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області Самонюк Юрій Лукашович, Любешівська селищна рада Любешівського району Волинської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Шевчук Л. Я., Данилюк В. А., Киці С. І.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до закладу загальної освіти «Залаззівський ліцей» Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області, директора закладу «Залаззівський ліцей» Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області Самонюка Ю. Л., Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області про визнання дій незаконними та скасування наказів, зобов`язання поновити попередні умови праці, стягнення втраченого заробітку та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 зазначила, що наказом відділу освіти, молоді та спорту Любешівської районної державної адміністрації Волинської області № 61-к її було призначено по переводу на посаду вчителя початкових класів загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Залаззя Любешівського району з повним тижневим завантаженням із 01 вересня 2017 року. Згідно з протоколом тарифікаційної комісії від 30 серпня 2017 року № 1 вчителя початкових класів ОСОБА_1 класовода 2-Б класу призначено на посаду на період відпустки по догляду за дитиною вчителя початкових класів ОСОБА_3 .

Позивач також зазначала, що наказом директора школи від 31 серпня 2017 року № 32/4-к «Про зміну тижневого навантаження» у зв`язку з відсутністю основного працівника ОСОБА_3 її тижневе навантаження як вчителя станом на 01 вересня 2017 року стало таким: класовод 1-Б класу - 22 години. 31 серпня 2017 року директором школи був прийнятий наказ № 83 «Про останній розподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 2017-2018 навчальний рік», яким введено в дію рішення тарифікаційної комісії 30 серпня 2017 року № 1 та розподілено години навчального навантаження між вчителями - предметниками, зокрема їй визначено педагогічне навантаження, як класоводу 1-Б класу, 22 години, вона з цим наказом ознайомлена.

Наказом директора школи № 82/1 «Про останній розподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 2017-2018 навчальний рік» введено в дію рішення тарифікаційної комісії № 1 від 30 серпня 2017 року та розподілено по-іншому години педагогічного навантаження між вчителями - предметниками, зокрема, їй встановлено 18 годин педагогічного навантаження за такими предметами: індивідуальне навчання - 3, трудове навчання - 6-В, природа 1-Б, образотворче мистецтво - 1-Б, музика - 3-А, християнська етика - 3-А.

12 жовтня 2017 року директором школи прийнятий наказ № 45-к «Про зміни тижневого навантаження», яким на час відсутності вчителя початкових класів - ОСОБА_4 тижневе навантаження ОСОБА_1 на період із 12 жовтня 2017 року по 04 квітня 2018 року вважати таким: класовод 1-Б класу - 22 години.

Позивач вважає, що у зв`язку з прийняттям зазначених наказів було зменшено її педагогічне навантаження, внаслідок чого змінилися істотні умови праці та зменшився розмір її заробітної плати, а тому, уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати дії директора школи при прийнятті вказаних наказів незаконними, визнати незаконним та скасувати накази директора школи про зміну педагогічного навантаження, зобов`язати директора закладу загальної середньої освіти поновити їй попередні умови праці шляхом надання роботи на посаді вчителя початкових класів із тижневим педагогічним навантаженням - 22 години, стягнути на її користь 25 061,61 грн втраченого заробітку за період із 01 жовтня 2017 року по 01 січня 2019 року, 10 000,00 грн моральної шкоди та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 31 серпня 2017 року № 32/4 «Про зміни тижневого навантаження» щодо зміни тижневого навантаження ОСОБА_1 станом на 01 вересня 2017 року у зв`язку з відсутністю основного працівника, наказ 31 серпня 2018 року № 82/1 «Про останній розподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 2017 - 2018 навчальний рік» в частині розподілення навчального навантаження ОСОБА_1 та наказ від 12 жовтня 2017 року № 45/к «Про зміни тижневого навантаження» щодо зміни ОСОБА_1 тижневого навантаження на час відсутності основного працівника ОСОБА_4 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів з повним тижневим педагогічним навантаженням - 22 години з 01 жовтня 2017 року.

Стягнуто із закладу середньої освіти «Залаззівський ліцей» Любешівської селищної ради на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за період із 01 жовтня 2017 року по грудень 2018 року в розмірі 25 061,61 грн, 5000 грн моральної шкоди та судові витрати по справі в розмірі 13 392,50 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Камінь-Каширського районного суду від 16 вересня 2019 року доповнено резолютивну частину рішення після абзацу 1 наступним абзацом:

Визнано незаконними дії директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с. Залаззя Любешівської районної державної адміністрації при прийнятті наказу від 31 серпня 2017 року № 32/4 «Про зміни тижневого навантаження» щодо зміни тижневого навантаження ОСОБА_1 , наказу від 31 серпня 2018 року № 82/1 «Про останній розподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 2017-2018 навчальний рік» в частині розподілення навчального навантаження ОСОБА_1 та наказу від 12 жовтня 2017 року № 45/-к «Про зміни тижневого навантаження» щодо зміни ОСОБА_1 тижневого навантаження.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок винесення директором оспорюваних наказів позивачу зменшено педагогічне навантаження, що є зміною істотних умов праці, внаслідок чого зменшилася заробітна плата позивача ОСОБА_1 .

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Волинського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що будь-яких доказів на підтвердження того, що роботодавець провів розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому закладі середньої освіти на 2017 - 2018 навчальний рік таким чином, що позивачу було зменшено педагогічне навантаження, внаслідок чого зменшилася її заробітна плата, остання суду не подала. Натомість, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що заробітна плата позивачки за період із вересня 2017 року по липень 2018 року не зменшувалася.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2020 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявники вказують на те, що під час апеляційного розгляду справи, суд задовольнив ряд клопотань відповідача про приєднання та дослідження письмових доказів, які стали підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, що в результаті призвело до порушення засад змагальності сторін і рівності всіх учасників судового процесу на подання доказів, які відповідач мав подати разом із відзивом до суду першої інстанції. Прийнявши до уваги нові докази, які подані відповідачем з порушенням встановленого законом порядку, апеляційним судом не надано належної оцінки та не враховано доказів, наявних в матеріалах справи, які подані стороною позивача в суді першої інстанції. Крім того, апеляційним судом не застосовано положення статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту».

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до закладу загальної освіти «Залаззівський ліцей» Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області, директора закладу «Залаззівський ліцей» Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області Самонюка Юрія Лукашовича, Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області про визнання дій незаконними та скасування наказів, зобов`язання поновити попередні умови праці, стягнення втраченого заробітку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська