Номер провадження: 22-ц/813/3911/20
Номер справи місцевого суду: 514/966/19
Головуючий у першій інстанції Кравченко П. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Бикової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 14 червня 2019 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовною заявою Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання укладеним договору про пайову участь та стягнення пайового внеску,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року голова Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання укладеним договору про пайову участь у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Тарутине та стягнення пайового внеску у розвиток і створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Тарутине у розмірі 9000 гривень.

Позовна заява мотивована тим, що в травні 2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта, зокрема магазину по АДРЕСА_1 , до експлуатації, замовником якої є ОСОБА_1 .

Відповідно до затвердженого Тарутинською селищною радою Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Тарутине - замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта на території селища, зобов`язаний взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Тарутине.

Замовники залучаються до участі у розвитку інфраструктури селища на підставі договору про пайову участь. Пайова участь полягає у відрахуванні замовником, до прийняття об`єкта в експлуатацію, коштів до селищного цільового фонду створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Тарутине в порядку та у розмірі, встановленому даним Порядком для створення і розвитку інфраструктури смт Тарутине.

Проте, відповідач ухиляється від укладення договору пайової участі та сплатити кошти відповідно наведеного порядку.

Розмір пайової участі відповідача складає 9000 гривень.

Викладені обставини стали підставою звернення до суду.

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 14 червня 2019 року та направити справу на розгляд до Малиновського районного суду м.Одеси, за місцем проживання відповідача, посилаючись на порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом позову є зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме укласти договір про пайову участь. Вказане зобов`язання, є грошовим зобов`язанням, і хоча воно виникло внаслідок створення відповідачем нерухомого майна, проте не пов`язане з правами на це майно, а тому правовідносини, які виникли між сторонами не є такими, що стосуються нерухомого майна. За таких обставин, на думку апелянта, правила виключної підсудності на дані правовідносини не поширюються.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1 ст..27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до та ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», зокрема в п.п. 41-42 роз`яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно з частинами п`ятою, дев`ятою статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Отже, зобов`язання щодо пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту виникають при проведенні будівельних робіт стосовно нерухомого майна.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у цивільній справі № 640/16548/16-ц.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна у зв`язку з невиконанням зобов`язань відповідачем щодо укладення договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Тарутине, предметом якого є здійснення оплати забудовником грошових коштів, який позивач просить визнати укладеним. Тобто обов`язок забудовника (відповідача), як зазначено у позовній заяві, щодо сплати пайової участі (грошових коштів) виник саме з приводу будівництва нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території, на яку поширюється юрисдикція Тарутинського районного суду Одеської області.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовна заява подана до належного суду, а судом першої інстанції дотримано норми виключної підсудності.

Доводи апеляційної скарги про те, що дана справа повинна розглядатись за правилами ч.1 ст.27 ЦПК України, зокрема за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, є безпідставними, оскільки у справах, що виникають з приводу нерухомого майна застосовується виключна підсудність, відповідно до приписів ст.30 ЦПК України, а тому місце проживання відповідача в даному випадку значення не має.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала судді постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Тарутинського районного суду Одеської області від 14 червня 2019 року про відкриття провадження - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку на підлягає.

Повний текст судового рішення складено 31.03.2020 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова