Постанова

Іменем України

01 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 756/10573/17

провадження № 61-16398св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Башлай Дар`я Іванівна,

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Саліхова В. В., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»

(далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом

до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру

АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що 31 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № BL1581/К та додаткову угоду до нього № BL1581/К-1, за умовами яких ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 370 000,00 дол. США зі сплатою 11 % річних строком до 01 січня 2028 року. На забезпечення вказаного договору, 31 січня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач передав

в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру

АДРЕСА_1 .

Через неналежне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного й повного погашення кредиту виникла заборгованість,

у рахунок погашення якої ПАТ «Універсал Банк», уточнивши позовні вимоги, просило звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу її на прилюдних торгах

з початковою ціною 336 000,00 грн.

ОСОБА_4 у червні 2013 року звернувся до суду з позовом

до ПАТ «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І., третя особа - ОСОБА_3 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просив визнати укладений 31 січня 2008 року між ним та банком договір іпотеки, предметом якого є квартира

АДРЕСА_1 , таким що припинив свою дію, зобов`язати банк та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І. вчинити передбачені законом, необхідні дії для зняття заборони із зазначеного нерухомого майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року позов ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 об`єднано в одне провадження.

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом

до ПАТ «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І., третя особа - ОСОБА_4 ,

про визнання договору іпотеки, укладеного 31 січня 2008 року

між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 , згідно з яким ОСОБА_4 , на забезпечення її зобов`язань за кредитним договором, передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , припиненим з 11 серпня 2010 року та зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І. вчинити дії щодо зняття заборони відчуження предмета іпотеки, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження вказаної квартири та виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження іпотекою нерухомого майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року позов третьої особи ОСОБА_3 прийнято до розгляду.

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2014 року, позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Універсал Банк»

за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL1581/К

від 31 січня 2008 року та додатковою угодою до нього № BL1581/К-1

від 31 січня 2008 року, в розмірі 2 992 065,98 грн, з яких 2 882 999,84 грн - заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) та 109 066,14 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру

АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в сумі 420 331,00 грн. У задоволенні решти вимог за первісним позовом та зустрічних позовних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відхилено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2014 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року відмовлено.

Короткий зміст заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції

із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2014 року, посилаючись як на нововиявлену обставину на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2012 року, яким ОСОБА_4 визнано недієздатним, отже суд не мав правових підстав ухвалювати рішення щодо зустрічного позову останнього.

Крім того, ОСОБА_3 зазначала, що у червні 2014 року прийнято Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого

як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який пом`якшує відповідальність майнових поручителів та забороняє звернення стягнення на належне їм майно під час дії мораторію, вимоги якого не були враховані судом при вирішенні цієї справи.

Також ОСОБА_3 вказувала на те, що у рішенні суду першої інстанції, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подано заяву,

не зазначено всі складові заборгованості за кредитним договором, у рахунок погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

за результатами розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Оболонського районного суду

м. Києва від 12 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Універсал Банк» за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року № BL1581/К та додатковою угодою до нього

від 31 січня 2008 року № BL1581/К-1 у розмірі 400 661,19 дол. США, що еквівалентно 3 175 600,53 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки,

а саме - на квартиру АДРЕСА_1 ,

яка належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в сумі 505 000,00 грн, у задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І., третя особа - ОСОБА_3 , про визнання іпотеки припиненою та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

У задоволенні позову третьої особи ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу

Башлай Д. І., третя особа - ОСОБА_4 , про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Задовольняючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та частково змінюючи рішенняОболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2014 року, суд першої інстанції виходив з того,

що на момент подачі представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , звіту про оцінку майна від 31 жовтня 2013 року, за яким дійсна вартість предмета іпотеки становить 420 331,00 грн, довіритель останнього був визнаний недієздатним у судовому порядку, отже, представництво

за довіреністю було припинено, а вказаний доказ є недопустимим.

З урахуванням зазначеного суд першої інстанції визначив початкову ціну продажу предмета іпотеки в розмірі 505 000,00 грн, яку сторони встановили

у договорі іпотеки.

Залишаючи без розгляду зустрічний позов ОСОБА_4 , суд виходив

з того, що його представник ОСОБА_5 , який звернувся до суду

з позовною заявою від імені ОСОБА_4 , не мав повноважень

на ведення справи.

Відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції мотивував тим, що застава (іпотека) і порука є різними видами забезпечення виконання зобов`язання, а тому положення статей 553 - 559 ЦК України, які регулюють поруку, не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед кредитором за виконання боржником основного зобов`язання винятково

у межах вартості предмета іпотеки.

Вказане рішення суду в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_3 та правонаступники ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яких залучено до участі у справі протокольною ухвалою Оболонського районного суду м. Києва

від 28 лютого 2018 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду м. Києва

від 18 червня 2018 року в частині задоволення первісного позову ПАТ «Універсал Банк» скасовано, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» відмовлено. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року визнано недійсним договір іпотеки № BL1581/К-1, укладений 31 січня 2008 року

між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 , предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , що має визначальне значення для вирішення даного спору.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2019 року ПАТ «Універсал Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року, яким визнано недійсним договір іпотеки, й на яке послався суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку,

у розумінні положень статті 423 ЦПК України не є нововиявленою обставиною, оскільки не існувало на час ухвалення судового рішення,

що переглядається за нововиявленими обставинами.

Узагальнені аргументи інших учасників справи

У листопаді 2019 рокудо Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ПАТ «Універсал Банк», в якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін.

Мотивуючи відзив, заявник зазначив, що постанова апеляційного суду

за своєю суттю є законною й обґрунтованою, за приписами процесуального закону судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, в той час як касаційна скарга є надуманою, вимоги

АТ «Універсал Банк» не ґрунтуються на нормах закону, суперечать дійсним обставинам справи та не підлягають задоволенню.

02 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2

на касаційну скаргу АТ «Універсал Банк», в якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін.

Мотивуючи відзив, зазначає, що постанова апеляційного суду є законною

й обґрунтованою, вказана постанова прийнята на підставі повно встановлених обставин справи та всебічно досліджених зібраних у справі доказів.

04 грудня до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_3 на касаційну скаргу АТ «Універсал Банк», в якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін.

Мотивуючи відзив, заявник вказує, що касаційна скарга зводиться

до переоцінки доказів, які були оцінені апеляційним судом, зокрема, апеляційний суд взяв до уваги висновки, яких 26 листопада 2018 року дійшов Оболонський районний суд м. Києва, ухвалюючи рішення про визнання недійсним договору іпотеки № BL1581/К-1, укладеного 31 січня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 .

Також вказує, що в апеляційному порядку рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року, ухвалене у справі, яка розглядається, саме в частині задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2014 року ніким не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось, а відтак - не може бути предметом перегляду в суді касаційної інстанції.

11 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшла відповідь АТ «Універсал Банк» на відзив ОСОБА_3 , в якій заявник просить касаційну скаргу задовольнити, постанову Київського апеляційного суду від 31 липня

2019 року скасувати й залишити в силі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року.

В обґрунтування заяви вказує, що рішення Оболонського районного суду

м. Києва від 26 листопада 2018 року, покладене в основу оскаржуваної постанови, яким визнано недійсним договір іпотеки № BL1581/К-1, укладений 31 січня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 щодо квартири АДРЕСА_1 ,

на яке посилається апеляційний суд, обґрунтовуючи оскаржувану постанову в частині відмови в задоволенні первісного позову банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, скасоване постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року та в позові про визнання договору іпотеки недійсним апеляційним судом відмовлено (копію постанови Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року заявником долучено до касаційної скарги).

09 січня 2020 року до Верховного Суду надійшло заперечення, подане ОСОБА_1 на відповідь АТ «Універсал Банк» на відзив

ОСОБА_3 , в якому заявник просить касаційну скаргу залишити

без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, посилаючись на те, що зазначивши про скасування рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року та надавши безпосередньо до суду касаційної інстанції копію постанови Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року, АТ «Універсал банк» діяло всупереч вимогам статті 400 ЦПК України, до того ж ця постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку, отже

не є остаточною, а наведені вище факти не можуть бути підставою для скасування постанови Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року.

У цей же день, 09 січня 2020 року, до Верховного Суду також надійшло заперечення, подане ОСОБА_2 на відповідь АТ «Універсал Банк»,

в якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення,

а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, посилаючись

на те, що в апеляційному порядку рішення Оболонського районного суду

м. Києва від 18 червня 2018 року саме в частині задоволення заяви

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2014 року ніким не оскаржувалось, апеляційним судом не переглядалось, а відтак - не може бути предметом перегляду в суді касаційної інстанції.

Також заявник зазначав, що АТ «Універсал Банк» не позбавлене права звернутися до суду із заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на існування постанови Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2019 року справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 ,

про звернення стягнення на предмет іпотеки, за позовом ОСОБА_4

до ПАТ «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І., третя особа - ОСОБА_3 ,

про визнання іпотеки припиненою, зобов`язання вчинити дії, за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І., третя особа - ОСОБА_4 , про визнання договору іпотеки припиненим і зобов`язання вчинити дії призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 31 січня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № BL1581/К

та додаткову угоду до нього № BL1581/К-1, за умовами яких ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 370 000,00 дол. США зі сплатою 11% річних строком до 01 січня 2028 року.

На забезпечення вказаного договору 31 січня 2008 року між банком

та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, згідно з яким відповідач передав в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , вартість якої визначено сторонами у розмірі 505 000,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2010 року

з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL1581/К

та додатковою угодою до нього № BL1581/К-1 в розмірі 400 661,19 дол. США, що еквівалентно 3 175 600,53 грн, вказаний кредитний договір

та додаткову угоду до нього розірвано.

У зв`язку з непогашенням заборгованості за кредитним договором, ПАТ «Універсал Банк» на виконання вимог статті 35 Закону України

«Про іпотеку», надіслало на адресу ОСОБА_3 та майнового поручителя ОСОБА_4 письмову вимогу від 08 квітня 2011 року про усунення порушень умов кредитного договору та договору іпотеки, однак останні

не вчинили жодних дій на виконання вказаної вимоги, що змусило банк звернутися до суду з цим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2012 року ОСОБА_4 визнано недієздатним та призначено ОСОБА_6 його опікуном.

Вказана обставина не була відома Оболонському районному суду м. Києва під час ухвалення рішення від 12 березня 2014 року, а тому, відповідно,

не була врахована та їй не було надано правову оцінку, що вплинуло

на законність та обґрунтованість рішення суду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». У частині другій розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги АТ «Універсал Банк»

на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року Верховний Суд здійснює у порядку та за правилами ЦПК України в редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати

або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні

чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга АТ «Універсал Банк»

підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова

або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами

Частиною другою вказаної статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження

та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели

до ухвалення незаконного рішення у даній справ; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою

для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази,

які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Вказана норма чітко передбачає підстави для перегляду рішення, постанови

або ухвали суду за нововиявленими обставинами, зокрема: істотні

для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі,

яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд

не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду

при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

При цьому необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин

для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення

для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були

і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом

до нововиявлених обставин.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи.

Крім того, судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Перевіряючи по суті рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновком про існування нововиявлених обставин, однак з таким висновком судів попередніх інстанцій колегія суддів погодитись

не може, оскільки станом на 12 квітня 2014 року, на час ухвалення рішення, про перегляд якого подано заяву, рішення Деснянського районного суду

м. Києва від 21 грудня 2012 року про визнання ОСОБА_4 недієздатним вже існувало та сторонам у справі не могло не бути відомо про його існування, тому таке рішення не є нововиявленою обставиною.

Посилаючись на рішення Оболонського районного суду м. Києва

від 26 листопада 2018 року про визнання недійсним договору іпотеки, апеляційний суд вийшов за межі заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами.

Разом з тим обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судового рішення, не можуть бути враховані судом при перегляді рішення

за нововиявленими обставинами, оскільки є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової позовної вимоги або інших вимог

на стадії виконання судового рішення, отже апеляційний суд помилково дійшов висновку, що рішення суду від 26 листопада 2018 року є нововиявленою обставиною.

Таким чином, як судом першої так і судом апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права, тому оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК Українипідставою

для скасування судового рішення є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

В силу положень статті 400 ЦПК Українищодо меж розгляду справи касаційним судом установлення фактичних обставин у справі, дослідження доказів і надання їм правової оцінки не належить до компетенції Верховного Суду, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду судам першої та апеляційної інстанцій належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін і ухвалити законне та справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється

та не ухвалюється нове рішення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнить частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року скасувати.

Справу № 756/10573/17 за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дар`ї Іванівни, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання іпотеки припиненою та зобов`язання вчинити дії, за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дар`ї Іванівни, третя особа - ОСОБА_4 , про визнання договору іпотеки припиненим і зобов`язання вчинити дії, передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Кортун