ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-2104/2001

Провадження № 22-ц/818/2884/20

03 квітня 2020 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Овсяннікової А.І. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2001 року у складі судді Россолова В.Б. по справі № 2-2104/2001 за позовом Харківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про вилучення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2001 року Харківська районна державна адміністрація звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про вилучення земельної ділянки.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2001 року позов задоволено частково.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено- поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду та відкрито провадження у справі; 08 вересня 2016 року призначено справу до розгляду.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2016 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2001 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову Харківської районної державної адміністрації відмовлено.

На рішення апеляційного суду ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2016 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 290 ЦПК України від 18 липня 1963 року (у редакції, чинній на час ухвалення рішення суду першої інстанції) сторони, а також інші особи та прокурор, які брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частинами першою та четвертою статті 292 ЦПК України від 18 липня 1963 року (у редакції, чинній на час ухвалення рішення суду першої інстанції) передбачено, що апеляційні скарги, апеляційне подання прокурора на рішення суду першої інстанції можуть бути подані протягом одного місяця з наступного дня після проголошення рішення.

Скарги, подання, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд за заявою особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала.

Відповідно до частин другої та третьої статті 89 ЦПК України від 18 липня 1963 року (у редакції, чинній на час ухвалення рішення суду першої інстанції) стороні або іншій особі, яка бере участь у справі, в разі пропуску встановленого законом строку з причин, визнаних судом поважними, суд може поновити пропущений строк.

Питання про поновлення пропущеного строку вирішує з викликом сторін і повідомленням осіб, які беруть участь у справі, той суд, в якому слід було вчинити пропущену процесуальну дію або до якого слід було подати документ, проте неявка цих осіб не перешкоджає вирішенню поставленого перед судом питання.

Відповідно до частини першої статті 231 ЦПК України від 18 липня 1963 року (у редакції, чинній на час ухвалення рішення суду першої інстанції) рішення суду, якщо воно не було оскаржене, набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження або на апеляційне подання. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 10 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України 18 березня 2004 року (в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) неоскаржені судові рішення, ухвалені судом першої інстанції до набрання чинності цим Кодексом, набирають законної сили у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України 1963 року.

Згідно з пунктом 13 Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У пункті 9 Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області постановлено 14 грудня 2001 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 23 серпня 2016 року, тобто майже через 15 років з дня проголошення судового рішення.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що йому не було відомо про існування рішення суду до липня 2016 року. 11 липня 2016 року він ознайомився з матеріалами справи та 13 липня 2016 року отримав копію рішення суду. З 11 по 29 липня 2016 року та з 01 по 18 серпня 2016 року перебував у робочому відрядженні у місті Києві.

Однак , дані обставини щодо необізнаності про рішення суду спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи , на а.с. 14 знаходиться квитанція від 27 листопада 2001 року про направлення судової повістки ОСОБА_1 заказною поштою з повідомленням; на а.с. 15 мається повістка про виклик ОСОБА_1 до суду на 09 листопада 2001 року на 12-00 годину , з якої вбачається, що відповідач від отримання повістки відмовився. В запереченнях на апеляційну скаргу Харківською РДА зазначено, що на підставі рішення суду від 14 грудня 2001 року Харківською РДА винесено розпорядження від 27 лютого 2002 року № 55 «Про зарахування земельної ділянки з фермерського господарства ОСОБА_1 до земель запасу», відповідно до пункту 2 цього розпорядження відповідачу надано завдання оформити документи на право користування земельною ділянкою площею 12,3 га пасовищ, які залишились в його користуванні.(а.с.63-65).

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування цього рішення. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 про скасування рішення залишено без розгляду у зв`язку з пропущенням строків звернення до суду. В ухвалі суду зазначено, та ОСОБА_1 не спростовано, що заперечуючи проти задоволення клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду він вказував, що з 2008 року оскаржував розпорядження від 27 лютого 2002 року № 55 до прокуратури та Харківської районної адміністрації Харківської області.

Також в письмових поясненнях до апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 зазначає, що в 2003 році землевпорядник Русько -Тишківської сільської ради в усній формі повідомив ОСОБА_1 , що земельна ділянка вилучена з його користування за рішенням суду.

Отже, поважних причин неможливості подання апеляційної скарги такий значний час ОСОБА_1 не наведено; строк ним пропущено без поважних причин.

Відповідно до ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_1 має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строку, зазначивши інши підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2001 року у складі судді Россолова В.Б. по справі № 2-2104/2001 за позовом Харківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про вилучення земельної ділянки - залишити без руху.

Протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали ОСОБА_1 має право надати до Харківського апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення з зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Попередити ОСОБА_1 , що в разі не усунення вказаних в ухвалі суду недоліків або у випадку визнання вказаних у клопотанні підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не поважними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя А.І. Овсяннікова