Справа № 472/1539/19
Провадження №2-з/472/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення доказів шляхом їх витребування

06 березня 2020 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Ставніченко А.П.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2019 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Заява мотивована тим, що 13 серпня 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_1 помер.

Веселинівською державною нотаріальною конторою заявнику відмовлено в наданні інформації щодо відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 .

Заявник вказує, що Банк позбавлений можливості самостійно отримати інформацію щодо наявності спадкового майна та конфіденційної інформації щодо спадкоємців боржника. Тому звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову шляхом витребування належним чином завіреної копії спадкової справи та витягу із спадкового реєстру після смерті боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 9 січня 2020 року заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про забезпечення доказів до подання позовної заяви було повернуто заявнику на підставі ч.4 ст.117 ЦПК України.

24.01.2020 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" подало апеляційну скаргу на дану ухвалу, за результатами розгляду якої Миколаївським апеляційним судом прийнято постанову від 11 лютого 2020 року, якою апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" було задоволено, ухвалу судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 січня 2020 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

19 лютого 2020 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за заявою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" для продовження розгляду з постановою суду від 11 лютого 2020 року.

Розгляд даної заяви було призначено на 06 березня 2020 року о 09.00 год.

В судове засідання представник заявника - ОСОБА_2 не прибула, але до суду 05 березня 2020 року надала заяву про розгляд без її участі та просила задовольнити заяву про забезпечення доказів.

Суд, вивчивши зміст заяви та документи, які додані до заяви, дійшов наступного висновку.

Частинами 1, 2, 3 ст. 116 ЦПК України врегульовано, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду, як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 ч.1 ст. 117 ЦПК України в заяві про забезпечення зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Подана заявником заява про забезпечення доказів відповідає наведеним вимогам, оскільки в ній зазначено, що не маючи інформації про спадкоємців, заявник не має змоги звернутися до суду за захистом своїх прав та подати позов про стягнення боргу спадкодавця. До заяви була додана копія свідоцтва про смерть ОСОБА_1 - (а.с.7).

Про те, що заявник не має можливості отримати іншим шляхом інформацію про наявність спадкової справи та спадкоємців свідчить відповідь Веселинівської державної нотаріальної контори від 01.11.2019 року на вимогу банку надати відомості про спадкоємців померлого ОСОБА_1 з посиланням на ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» про те, що нотаріус зобов`язаний зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо нотаріальна дія не вчинялась, а діяльність нотаріуса обмежувалась наданням правової допомоги чи ознайомлення з документами; чинним законодавством не передбачено, що нотаріус надає відомості про наявність спадкової справи та надає кредитору наявні відомості про осіб, які прийняли спадщину чи відмовились від неї; довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються виключно громадянам та юридичним оосбам, щодо яких вчинялись нотаріальні дії; особи, винні в порушенні нотаріальної таємниці, несуть відповідальність в порядку, встановленому законом - (а.с. 6).

Відомості про спадкоємців, які містяться в спадковій справі відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", та п. 3.1 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", є належним доказом.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).

У п.41 Доповіді Венеціанської комісії «Про верховенство права»[8] (Venice Commission: the Rule of Law) - звіт щодо верховенства права, що був прийнятий Венеціанською Комісією на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 р. зазначено, що наразі можливий консенсус щодо обов`язкових елементів (як формальних, так і матеріальних або субстантивних) поняття «верховенство права», зокрема, таких, як: законність, в тому числі прозорий, підзвітний і демократичний порядок введення законів у дію; правова певність; заборона свавілля; доступ до правосуддя у незалежних і неупереджених судах, в тому числі судовий контроль за адміністративними актами; дотримання прав людини; недискримінація та рівність перед законом.

Перелічені елементи лежать в основі конституційних і законодавчих положень та судової практики і на національному, і на міжнародному рівнях.

Відповідно до підходів Венеціанської комісії виділяють такі складові верховенства права: доступ до закону (положення закону повинні бути зрозумілими, ясними та передбачуваними); вирішення питань про юридичні права повинно, як правило, здійснюватися на підставі закону, а не за розсудом; рівність перед законом; влада повинна реалізовуватися відповідно до закону, справедливо та розумно; права людини повинні бути захищені; повинні бути наявні засоби для врегулювання спорів без невиправданих витрат та відстрочок; наявність справедливого суду; держава повинна дотримуватися своїх зобов`язань у рамках як міжнародного, так і національного права.

У рішенні «Меньшакова проти України» (Menshakova v. Ukraine, заява № 377/02) від 8 квітня 2010 року, ЄСПЛ також виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду. Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (див., наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ).(п.52 Рішення).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Наведені вимоги закону та судової практики, в тому числі і про неможливість звернення до суду з позовом до особи, яка померла на час подачі позову, свідчать про неможливість звернення заявника до суду до спадкоємців боржника без отримання доказів про спадкоємців померлого.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, суд вважає, що з урахуванням цілей звернення до суду із заявою про забезпечення доказів (можливість звернення до суду з позовом до спадкоємців ОСОБА_1 ), заяву слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 258-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви, - задовольнити частково.

Витребувати від Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області інформацію про наявність спадкової справи та про коло спадкоємців, які звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та/або видачу свідоцтва про право на спадщину із зазначенням адреси їх місця проживання, реєстраційного номера картки платника податків, заведеної після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , уродженця Оргіївського району, Молдова, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт.Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, та витяг зі спадкового реєстру із відомостями щодо переліку та вартості спадкового майна; інформацією щодо наявності посвідченого заповіту, спадкового договору; виданого свідоцтва про право на спадщину.

Витребувані судом докази надати Веселинівському районному суду Миколаївської області протягом десяти робочих днів з дня отримання ухвали суду за адресою: індекс:57001, вул.Мозолевського,36 смт.Веселинове Миколаївської області.

У разі неможливості подати доказ, який витребовує суд, або неможливості подати такий доказ у встановлені строки, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали повідомити про це суд із зазначенням причин.

Ухвала суду про забезпечення доказів є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко