Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2020 Справа №607/24258/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить стягнути з відповідача в її користь 6 250 грн. завданої їй матеріальної шкоди та 10 000 моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області, проходячи біля лугу, корова яка належить ОСОБА_3 , заподіяла їй тілесні ушкодження. Причиною заподіяння позивачу тілесних ушкоджень є не забезпечення відповідачем безпеки для неї через агресивну поведінку тварини. Крім цього вважає, що відповідачем було порушено правила випасання худоби, а саме: корова належна відповідачу під час випасання не була прив`язана та випасалась без нагляду особи (пастуха). Згідно інформації, наданої Великогаївською сільською радою також підтверджується те, що на гр. ОСОБА_3 неодноразово поступали усні скарги від жителів села, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про те, що належна їй тварина виявляє агресію до людей. В результаті заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 змушена була перебувати на стаціонарному лікуванні, що понесло за собою матеріальні витрати, що становлять 6 250 гривень та є для позивача значними. Крім цього, останній було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10 000 грн., яка полягала у фізичному болю та стражданнях, безсонням та незручностями, яких вона зазнала внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву у якому вказує, що ОСОБА_1 04 липня 2019 року прийшла забирати з пасовища свою корову (яка завжди в цей час також там випасається). Під час того, як ОСОБА_1 забирала свою корову, корова ОСОБА_3 почала вириватися. Приблизно о 20.30 год. на мобільний телефон ОСОБА_3 зателефонувала позивач та повідомила, що її заподіяно тілесні ушкодження зазначеною твариною, яка належить відповідачу. 11 вересня 2019 року ОСОБА_3 поштою надійшов розрахунок витрат, затрачених ОСОБА_1 на своє лікування. Враховуючи те, що позивач звернулася в органи поліції, відповідач вирішила даних коштів їй не відшкодовувати. Також вказує, що її корова завжди випасалася прив`язаною, а корова позивача ні, що можуть підтвердити свідки. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково та погоджується оплатити їй кошти, затрачені на лікування в сумі 6 250 грн. Щодо моральної шкоди просить відмовити у її задоволенні за безпідставністю.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити із мотивів наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 6250 грн., з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, не визнала.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

04 липня 2019 року в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області, корова яка належить ОСОБА_3 , заподіяла ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Згідно довідки №7084, виданою Комунальною лікарнею швидкої допомоги «Травмпункт», ОСОБА_1 , 05 липня 2019 року о 11 год. 30 хв. звернулася в травмпункт з приводу того, що 04.07.2019 р. о 20 год. 30 хв. її було заподіяно тілесні ушкодження коровою, яка належить ОСОБА_3 , та їй було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Закрита травма грудної клітки. Забій грудної клітки. Забій поперекової ділянки справа. Множинні забої обох нижніх кінцівок. Забійні садна обличчя.

Як вбачається із медичної картки амбулаторного хворого № 007936 ОСОБА_1 , оглянутої в судовому засіданні, остання зверталась за медичної допомогою, внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень 04 липня 2019 року коровою, внаслідок чого проходила амбулаторний курс лікування з 05.07.2019 року по 16.07.2019 року з діагнозом забій поперекового відділу хребта справа, забій нижніх кінцівок, закрита травма грудної кістки, забій обличчя та була непрацездатною у зазначений період.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 08.07.2019 року виданого лікарем комунального некомерційного підприємства Тернопільська університетська лікарня Тернопільської обласної ради, останній встановлено діагноз забій поперекової ділянки хребта.

Як вбачається із фіскальних чеків та квитанції до прибуткового касового ордеру №040000001 від 18.07.2019 року, наданих позивачем в підтвердження понесених витрат на купівлю медикаментів та проходження фізичних процедур з реабілітації, витрат на проведення МРТ головного мозку та МР агіографії (а.с.13-16), позивачем затрачено коштів на загальну суму 6250 гривень.

Як слідує із інформації, викладеній у листі ТВГУНП в Тернопільській області від 12.07.2019 року №4957/115/15/01, адресованій ОСОБА_1 , остання зверталась в зазначений відділ поліції щодо заподіяння їй 04.07.2019 року коровою яка належить відповідачу тілесних ушкоджень.

Відповідно до інформації, зазначеної старостою с.Дичків с.Красівка Великогаївської сільської ради від 03.10.2019 року №95, на гр.. ОСОБА_3 неодноразово поступали усні скарги від жителів села ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про те, що належна їй корова б`є людей, внаслідок чого було наголошено ОСОБА_3 на обов`язковість прив`язувати корову на пасовищі через яке ходять діти та мешканці села.

Будучи допитаними в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зазначили суду, що є жителями села Дичків де ОСОБА_3 у своєму господарстві утримує корову. Проте, чи заподіювала зазначена тварина 04.07.2019 року позивачу тілесні ушкодження пояснити не змогли.

Законом України "Про захист тварин від жорстокого поводження" статтею 9 визначено, що особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана супроводжувати домашню тварину поза місцями її постійного утримання. А також ця особа та особа, яка супроводжує домашню тварину зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, крім того фізичні та юридичні особи, які утримуюсь домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" шкода, заподіяна особі твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті

порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які

особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні

збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до п. 3 зазначеної постанови, під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням, під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Із наведених та оцінених судом доказів, вбачається, що внаслідок не забезпечення відповідачем, якій належить домашня тварина безпеки оточуючих людей, залишення її без супровіду поза місцями її постійного утримання, позивачу було заподіяно тілесні ушкодження, внаслідок чого у неї було діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, закриту травму грудної клітки, забій грудної клітки, забій поперекової ділянки справа, множинні забої обох нижніх кінцівок, забійні садна обличчя, як наслідок остання змушена була понести витрати на своє лікування та реабілітацію у розмірі 6250 грн. Крім цього, внаслідок заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, їй було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у її душевних стражданнях, дискомфорті, відчуття болю, переживаннях.

З урахуванням обставин справи, характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивач, характеру тілесних ушкоджень, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000 гривень, яку слід стягнути із відповідача, задовольнивши частково позовні вимоги у цій частині.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в її корить 6250 грн. завданої матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати у вигляді судового збору, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_3 в користь позивача, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 768,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст..1167, 1166, 23 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. заподіяної матеріальної шкоди, а також 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 березня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан