Справа № 314/5728/19
Пр. № 2/336/477/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 24.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду і в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом за клопотанням позивача витребувано докази у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на підставі ухвали від 20.01.2020 року.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що 10 травня 2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинила виконавчий напис про стягнення з позивача на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором між сторонами без номеру від 24.11.2011 року в сумі 65623 грн. 88 коп.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, а тому він не підлягає виконанню, з таких підстав.

Позивач ніяких договорів з означеною фінансовою установою у вказаний час не укладав, лише оформив дебетову картку для отримання стипендій, яку за спливом потреби у цільовому використанні повернув до банку, який прийняв картку без будь-яких претензій до позивача.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою передумовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису, проте за умови відсутності будь-яких зобов`язань перед банком надання документів, що підтверджують безспірність заборгованості у відповідності до вимог п. 2 «Переліку документів нотаріусу для вчинення нотаріального напису», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, вбачається сумнівною.

Крім того, до складових заборгованості входять штрафні санкції, давність стягнення яких характеризується скороченими строками.

Про відсутність у позивача грошового зобов`язання перед відповідачем свідчить ненадання позивачем «Умов та Правил надання банківських послуг», які були б підписані відповідачем, анкета-заява ж, що утворює невід`ємний елемент договору, не містить посилання на обрання позивачем будь-якого з передбачених формуляром виду кредитування, а також визначеного сторонами кредитного ліміту.

На час звернення до нотаріуса спливла давність пред`явлення вимог про виконання зобов`язань, в тому числі скорочена позовна давність, що також не дає підстав для констатації безспірності заборгованості.

До порушень законодавства при вчиненні оспорюваного напису позивач відносить і неотримання ним письмової вимоги стягувача про усунення порушень зобов`язань, а також ту обставину, що нотаріус не повідомила його про наявність у неї в провадженні заяви стягувача про вчинення виконавчого напису та не запропонувала йому добровільно погасити заборгованість.

У зв`язку з викладеним позивач просить про визнання виконавчого напису нотаріуса від 10 .05.2017 року таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання позивач не з`явився; його представник надав суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин; відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у його відсутність у відповідності до ст. 211 ЦПК України не надав.

За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої у його письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному судовому розгляді.

Третя особа, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у її відсутність, а також пояснення щодо позовних вимог.

Вказані обставини у відповідності до ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі приватного нотаріуса, що вчинив оспорюваний напис.

З письмових пояснень третьої особи випливає, що про будь-які спори, суперечки, зміни та доповнення до кредитного договору, винесені з цього приводу судові рішення кредитор нотаріусу не повідомляв, а присутність боржника під час вчинення виконавчого напису не передбачена законодавством.

Безспірністю заборгованості в розумінні статті 88 Закону України «Про нотаріат» є не доведеність боргу, а факт існування правовідносин між боржником та стягувачем, за яких презюмується наявність боргу, що підтверджують передбачені Переліком документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому нотаріус напередодні вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

У зв`язку з викладеним третя особа просить ухвалити рішення у відповідності до вимог закону, врахувавши надані нею пояснення.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що позивач 24 листопада 2011 року звернувся до відповідача з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а. с. 43).

Як випливає з цієї заяви-анкети, позивач виявляє бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Універсальна» з встановленням кредитного ліміту в сумі 1000 грн.

10 травня 2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на підставі заяви представника публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 03.05.2017 року вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь фінансової установи заборгованості за кредитним договором без номеру від 24.11.2011 року за період з 24 листопада 2011 року по 31 березня 2017 року у сумі 68623 грн. 88 коп., яку утворюють заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3562 грн. 83 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 54686 грн. 10 коп., заборгованість з пені та комісії у розмірі 4250 грн., штраф в сумі 3124 грн. 95 коп., витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 3000 грн. (а. с. 32).

Відповідно до ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік таких документів встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, згідно з яким для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до заяви від 03.05.2017 року, на підставі якої відповідач звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, заборгованість за кредитом становить 65263 грн. 88 коп., яку утворюють заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3562 грн. 83 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 54686 грн. 10 коп., заборгованість з пені та комісії у розмірі 4250 грн., штраф в сумі 3124 грн. 95 коп. Вказана заборгованість утворилася за період з 24 листопада 2011 року по 31 березня 2017 року (а. с. 33).

Як випливає з матеріалів справи, на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, нотаріусу фінансовою установою надано оригінал кредитного договору, засвідчену виписку з особового рахунку боржника, вимогу про усунення порушень за кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку, довіреність представника ПАТ КБ «Приватбанк», копію паспорта представника ПАТ КБ «Приватбанк», установчі документи ПАТ КБ «Приватбанк», опис вкладення в цінний лист (а. с. 33).

Як свідчить зміст заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, заявник, ознайомившись із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку, виявляє бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Кредитка «Універсальна» з встановленням кредитного ліміту в сумі 1000 грн. (а. с. 43, зворотній бік).

Саме з поданням цієї заяви відповідач пов`язує укладення сторонами договору кредитування.

Договір між сторонами є договором приєднання, тобто договором, умови якого в силу ст. 634 ЦК України встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

За змістом анкети-заяви про приєднання, договір приєднання складають заява-анкета позичальника, «Умови та правила надання банківських послуг», пам`ятка клієнта, тарифи банку, зауваження позивача про ознайомлення і згоду з якими наявне в його заяві-анкеті.

Виходячи із поняття договору, наведеного в положеннях цивільного законодавства, саме заява позичальника та доведені до його відома положення «Умов та правил надання банківських послуг», а також тарифів, що стосуються особливостей певного виду кредитування, повинні містити умови договору між сторонами.

При вирішенні спору суд доходить висновку про те, що всупереч вимог «Переліку…» нотаріусу надані не всі доданки, що формують договір кредитування, оскільки сама по собі заява-анкета за змістом наведених в пункті 1.1.1. «Умов та правил надання банківських послуг» це звернення клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку та (або) надання йому інших банківських послуг.

Вказані елементи договору, які при вчиненні договорів приєднання становлять їхню невід`ємну частину, містять істотні умови договору, тому в силу положень «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку» повинні бути наданими нотаріусу на підтвердження безспірності вимог.

Їхнє надання є необхідним як в інтересах дотримання вимог «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку», так і задля перевірки наявності складових, що утворюють грошове зобов,язання, а також їх величини, підстави їх стягнення, у відсутність інформації про які неможливо обчислити вірність нарахування неустойки у вигляді пені, встановити підстави для виникнення обов`язку сплати штрафів, перевірити вірність їх нарахування.

За змістом вже згадуваної сулдом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відсутність посилання в заяві-анкеті на строк дії банківської картки унеможливлює вирішення питання, чи дотриманий строк вчинення нотаріальної дії, тобто, чи не минуло три роки з дня виникнення права вимоги, проте в усякому випадку розрахунок заборгованості, як витікає із змісту оспорюваного виконавчого напису і письмового звернення кредитора до нотаріуса, охоплює період в п`ять років чотири місяці сім днів, що означає підстави для пред`явлення вимоги про застосування давності як для основного зобовязання, так і для неустойки, для покладання якої на боржника встановлена скорочена давність.

Наведені міркування не дають підстав для констатації безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, а це виключає вчинення виконавчого напису, оскільки саме безспірність заборгованості і є підставою для його здійснення.

На користь означених міркувань суду свідчить і відсутність відомостей про збільшення кредитного ліміту, який гіпотетично міг змінюватися, проте посилання на встановлення ліміту саме в 1000 грн. на тлі наявності заборгованості за основним зобов,язанням в сумі 3562 грн. 83 коп. у відсутність фактичних даних про динаміку ліміту також не дає підстав для констатації безсумнівності розрахунків.

З семантики прикметника «безспірна» випливає, що така заборгованість є прийнятною для сторін, жодною з яких вона не оспорюється.

Між тим твердження позивача полягають в тому, що він оспорює не лише розмір заборгованості, а взагалі факт укладення з банком «ПриватБанк» кредитного договору.

За таких обставин суд не може констатувати безспірність заборгованості як однієї з передумов для звернення до нотаріуса для отримання виконавчого напису, а це виключає виконання виконавчого напису, оскільки саме безспірність заборгованості і є підставою для його здійснення.

Вирішуючи спір на користь позивача, враховує суд і його доводи про неотримання ним письмової вимоги-повідомлення про добровільне усунення порушень, доказом чого є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв,язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу (п. 2.3. «Порядку…»).

Наведені судом міркування підкріплює зміст правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-0158цс15, відповідно до якої можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умов, що 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Доказів, що відповідач дотримався кожної з умов, лише сукупність яких свідчить про правильність здійснення виконавчого напису, фінансовою установою суду не надано в порушення принципу змагальності цивільного судочинства, що є підставою для ухвалення рішення на користь позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», , задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 10 травня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за номером 4098 від 10.05.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості у сумі 68623 грн. 88 коп. за договором кредитування без номеру від 24.11.2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива