Провадження № 2/521/858/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 06 січня 2018 року о 15:10 год., в м. Одеса по вул. Левітана. біля будинку № 101 , сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Audi А4» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням - ОСОБА_2 , який при виїзді з двору будинку, не надав переваги у русі автомобілю марки «HYUNDAI», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_3 . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Hyundai Elantra» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 ». відповідно до чого Власник зазнав матеріального збитку. Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2018 року по справі № 520/613/18 водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб «Hyundai Elantra» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 3-01 від 13.03.2017 року у ПрАТ «СК «ВУСО». Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Elantra» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » був організований огляд на СТО. Згідно рахунку - фактури № ЧПС - 000008 від 12.01.2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Elantra» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », склала 4649,10 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу «Audi А4» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », була застрахована за Полісом № АК 5379810 в ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», то керуючись то керуючись ст.ст. 29, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», з вимогою про відшкодування збитків. На підставі заяви на виплату співробітниками ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплати на користь постраждалого - ОСОБА_3 в сумі 4139,10 грн. з врахування франшизи в сумі 510,00 грн. Розмір франшизи в розмірі 510,00 грн. підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБТ. За заявою потерпілої особи ОСОБА_3 , та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3-01 від 13.03.2017 р., на підставі страхового акту № 00497-02 від 16.01.2018 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 510,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1143 від 16.01.2018 року. 16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою- підприємцем « ОСОБА_1 » укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового - відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 3-01 від 13.03.2017 року. З метою досудового врегулювання спору, 28.07.2018 року Відповідачеві було направлено Регресну вимогу № 00497-02 про відшкодування збитків в порядку регресу, про що свідчить список № 15930 від 28.07.2018 року (відстеження рекомендованого листа 649), але Відповідач не проводив ніяких платежів. В зв`язку з тим, що Відповідач не погашає заборгованості з добровільному порядку, за даних обставин позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 510 грн., сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5378,80 грн.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2019р. цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019р. справу передано до розгляду судді Мазун І.А.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04.10.2019р. відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2019р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у відсутності представника позивача та проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмове клопотання.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та проти ухвалення рішення не заперечував.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06 січня 2018 року о 15:10 год., в м. Одеса по вул. Левітана. біля будинку № 101 , сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Audi А4» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням - ОСОБА_2 , який при виїзді з двору будинку, не надав переваги у русі автомобілю марки «HYUNDAI», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2018 року по справі № 520/613/18 водія ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 28)

Вищезазначена постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 23.02.2018р.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.01.2018 року є доведеною, та не підлягає доказуванню.

Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

13.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 3-01, за яким ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Hyundai Elantra» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 ». (а.с. 38-39, 41-44).

Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Elantra» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » був організований огляд. (а.с. 36,45)

Згідно рахунку - фактури № ЧПС - 000008 від 12.01.2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Elantra» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », склала 4649,10 грн. (а.с. 47).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу «Audi А4» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », була застрахована за Полісом № АК 5379810 в ПАТ «Страхова компанія «Універсальна». (а.с. 48)

Згідно ст.ст. 29, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», з вимогою про відшкодування збитків.

На підставі вищезазначеної заяви ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснив розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплати на користь постраждалого - ОСОБА_3 в сумі 4139,10 грн. з врахування франшизи в сумі 510 грн.

Розмір франшизи в розмірі 510 грн. підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. (а.с. 48)

16.07.2018 між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № 3-01 від 13.03.2017р. (а.с. 15-20,21-24).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. 22.1 Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач заявив до стягнення з відповідача 510 грн. в порядку регресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що для її застосування необхідні дві умови: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес має місце після припиненні зобов`язання з відшкодування шкоди.

Правові відносини з відшкодування шкоди в порядку суброгації (перехід до страховика, який виплатив страхувальнику компенсацію за завдану шкоду, права вимоги до винної особи. При чому такий перехід права вимоги - заміна кредитора у зобов`язанні відбувається на підставі закону, а не договору) регулюються наступними правовими нормами.

У відповідності до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Підсумовуючи викладене, можна зробити наступні висновки: страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати з моменту заподіяння шкоди; у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності.

Перехід права вимоги за наведеними нормами права (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування») слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями ст. 1191 ЦК України.

Зважаючи на викладене, саме положеннями ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», регулюються правовідносини між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», яке виплатило страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_3 на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, Полісу № 3-01 від 13.03.2017р. обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно платіжного доручення № 1143 від 16.01.2018р. отримало право регресу до відповідача - ОСОБА_2 .

Такий же висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15 (№ 910/22731/14).

Згідно договору про відступлення права вимоги № 16/07/2018 від 16.07.2018р. ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», передає (відступає) фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 права вимоги ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за укладеними Договорами страхування, ОСОБА_1 сплачує ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», за відступлення права вимоги грошові кошти, що дорівнюють ціні договору, серед яких згідно додатку № 1 до вказаного договору є і право вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 510 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, згідно регресної вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 00497-02 вбачається, що остання звернулася з такою до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 510 грн. (а.с. 51).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у добровільному порядку затрати по виплаті страхового відшкодування не відшкодував.

Таким чином, суд приходить до висновків, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має всі законні підстави для подання регресного позову до відповідача про стягнення страхового відшкодування.

Крім того судом взято до уваги наданий ОСОБА_2 лист № 31/15/5154-226 від 11.03.2020р. Регіонального сервісного центру в Одеській області Територіальний сервісний центр № 5154, зі змісту якого вбачається, що у відповідності до інформаційних масивів Єдиного державного реєстру МВС України замість посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 08.04.2003р. категорії «В» виданого ВРЕР №1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане нове посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 20.08.2013 категорії «В1, В».

Однак відповідні докази суд не може прийняти, оскільки не містить обставини справи, та не зрозуміло, який факт відповідний доказ засвідчує. Крім того, постанова Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2018 року по справі № 520/613/18, якою ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскаржена не була.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які позивач поніс за подання відповідної позовної заяви складається з судового збору (768, 40 грн.) та витрат на професійну правничу допомогу (5378,80 грн.), що підтверджується квитанціями про сплату судового збору (а.с. 2), квитанцією про сплату послуг адвоката (а.с. 59).

Відповідно до ст.ст. 133,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5378,80 грн.

Керуючись ст. ст. 626-629,638,979,997 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , р/р НОМЕР_8 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610, місцезнаходження: Миколаївська область, Веселинівський район, смт. Веселинове, вул. Набережна, 2/15) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 5378 (п`ять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 06 квітня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН