Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/668/20
Провадження № 2/376/549/2020
У х в а л а

"26" березня 2020 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Клочко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сквирського районного суду Київської області, в порядку цивільного судочинства, з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а саме повинна містити: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

З урахуванням наведеного, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175 ЦПК України, а саме: у позовній заяві необхідно зазначити номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти; до позовної заяви не додано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (уточнити дату народження відповідача, не додано свідоцтво про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 ).

Відповідно до Закону України № 1952-15 «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту отримання прав на нерухомість, його зміни або припинення. Право власності на нерухомість виникає в момент його державної реєстрації. Тобто укладення договору купівлі-продажу не означає, що покупець уже є власником будинку. Угода підлягає реєстрації в Державному реєстрі майнових прав та оформлення свідоцтва про право власності. Відповідно, права власності на куплений будинок виникають з дня такої реєстрації.

Таким чином, головним правовстановлюючим документом на будинок, що підтверджує права власника, є витяг з Держреєстру.

Так, до позову не додано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .

Частинами 2,4,5 ст.95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, до позову додано копії документів не засвідчені належним чином, тому вважаються недопустимими доказами у справі.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст.177, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати позивачеві строк до п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, в іншому випадку позовну заяву буде повернуто.

Суддя В.М. Клочко