Справа № 481/462/20
Провадж.№ 2-н/481/47/2020
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

07.04.2020 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2020 року до Новобузького районного суду надійшла заява ТОВ «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у сумі 10 468,51 грн. та понесених судових витрат у справі.

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу та доданими документами, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто у разі розгляду питання про стягнення заборгованості більш ніж за три роки в порядку наказного провадження боржник позбавляється можливості застосування наслідків спливу строку позовної давності, що в свою чергу порушує його права.

Між тим, 03.04.2020 року заявник звернувся з вимогою про стягнення з боржника суми заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 10 468,51 грн., яка утворилася за період з 01.08.2015 року по 01.03.2020 року.

Тому, враховуючи, що трирічний строк позовної давності до заявлених вимог сплинув ще 01.08.2018 року, з урахуванням особливостей розгляду судом справ наказного провадження, який здійснюється без судового засідання, повідомлення заявника і боржника, їх допиту, приходжу висновку про необхідність відмовити ТОВ «Миколаївгаз Збут» у видачі судового наказу, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 160-166, 352, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю природний газ «Миколаївгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Вжещ С.І.