Справа № 352/2034/19
Провадження № 2/352/188/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що його прадід ОСОБА_5 був забудівельником домоволодіння АДРЕСА_1 . В подальшому у даному домоволодінні проживали його прабаба ОСОБА_1 та тітка ОСОБА_4 . Згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 178 від 21.09.1990 р. за ОСОБА_1 визнано право власності на 37/100 частин домоволодіння, а ОСОБА_4 відповідно 63/100 частини. Право власності за ними в установленому порядку було зареєстровано 25.01.1991 р. на підставі виданого 15.01.1991 р. свідоцтва про право власності на майно. У 1992-1993 р.р. ОСОБА_4 вибула із домоволодіння за кордон, тому з того часу ОСОБА_7 , а в подальшому її син ОСОБА_8 вільно, відкрито та безперервно користувалися цілим домоволодінням, проводили ремонти, сплачували послуги за електро та газопостачання. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, тому спадщину прийняв її син- дід позивача ОСОБА_8 . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.11.2013 р. за дідом визнано право власності на частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , а саме: приміщення позначені у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок інвентаризаційна справа № 20611, виданий 27.07.2011 р., в плані будинку літера А: 2-1 (площею 4,1м.кв.), 2-2 (площею 15,8м.кв.), 2-3 (площею 16,1м.кв.), 2-4 (площею 2,8м.кв.) та Ѕ частину надвірних будівель та споруд після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 . Власником іншої частини даного житлового будинку: приміщення 1-1 (площею 7,3м.кв.), 1-2 (площею 15,4м.кв.), 1-3 (площею 16,9м.кв.) та Ѕ частини надвірних будівель та споруд була ОСОБА_4 , однак дід цією частиною також вільно, відкрито володів, користувався та розпоряджався, вважав, що є її власником, однак у встановленому порядку свої майнові права не оформив. Також рішення Тисменицького районного суду від 28.11.2013 р. не було зареєстровано в реєстрах речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки Чорнолізької сільської ради від 28.11.2017 р. проведено зміну нумерації зазначеного домоволодіння з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 . Відповідно до розрахунку ідеальних часток в загальній власності на будинковолодіння проведеного у 2019 році ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», згідно рішення суду від 28.11.2013 р. за дідом було визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння в с. Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області, власником іншої частки формально рахується тітка ОСОБА_4 . За таких обставин дід був власником цілого будинковолодіння АДРЕСА_2 з підстав належності Ѕ частки на підставі рішення Тисменицького районного суду від 28.11.2013 р., та іншої половини набутої ним у порядку ст. 344 ЦК України за набувальною давністю. За життя 11.11.2015 р. ОСОБА_8 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Чорнолізької сільської ради, згідно якого заповів все належне йому майно позивачу. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 діда відкрилася спадщина на все спадкове майно, в тому числі на Ѕ частину спірного будинковолодіння, яку позивач прийняв як спадкоємець за заповітом відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, оскільки 23.02.2018 р. подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги - його мама ОСОБА_3 , баба ОСОБА_2 , які є відповідачами по справі, на спадщину не претендують. У зв`язку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння з підстав належності Ѕ частки у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_8 , та Ѕ частини за набувальною давністю.

Позивач у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, у поданих суду заявах позов визнали, щодо його задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_4 зареєстроване місце проживання (перебування) якої невідоме, викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 26.02.2020 р., у судове засідання не з`явилася, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що прадід позивача ОСОБА_5 був забудівельником домоволодіння АДРЕСА_1 . В подальшому у даному домоволодінні проживали прабаба позивача ОСОБА_1 та тітка ОСОБА_4 .

Згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 178 від 21.09.1990 р. за ОСОБА_1 визнано право власності на 37/100 частин домоволодіння, а ОСОБА_4 відповідно 63/100 частини. Право власності за ними в установленому порядку було зареєстровано 25.01.1991 р. на підставі виданого 15.01.1991 р. свідоцтва про право власності на майно.

У 1992-1993 р.р. ОСОБА_4 вибула із домоволодіння за кордон, тому з того часу ОСОБА_7 , а в подальшому її син ОСОБА_8 вільно, відкрито та безперервно користувалися цілим домоволодінням, проводили ремонти, сплачували послуги за електро та газопостачання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, тому спадщину прийняв її син- дід позивача ОСОБА_8 .

Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.11.2013 р. за дідом позивача ОСОБА_8 визнано право власності на частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , а саме: приміщення позначені у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок інвентаризаційна справа № 20611, виданий 27.07.2011 р., в плані будинку літера А: 2-1 (площею 4,1м.кв.), 2-2 (площею 15,8м.кв.), 2-3 (площею 16,1м.кв.), 2-4 (площею 2,8м.кв.) та Ѕ частину надвірних будівель та споруд після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7

ОСОБА_4 була власником іншої частини даного житлового будинку: приміщення 1-1 (площею 7,3м.кв.), 1-2 (площею 15,4м.кв.), 1-3 (площею 16,9м.кв.) та Ѕ частини надвірних будівель та споруд, однак ОСОБА_8 цією частиною вільно, відкрито володів, користувався та розпоряджався, вважав, що є її власником, та у встановленому порядку свої майнові права не оформив. Також рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.11.2013 р. не було зареєстровано в реєстрах речових прав на нерухоме майно.

Згідно довідки Чорнолізької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 28.11.2017 р. проведено зміну нумерації зазначеного домоволодіння з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 .

Відповідно до розрахунку ідеальних часток в загальній власності на будинковолодіння, проведеного у 2019 році ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», згідно рішення суду від 28.11.2013 р. за ОСОБА_8 було визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння в с. Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області, власником іншої частки формально рахується тітка позивача ОСОБА_4 .

За таких обставин дід позивача ОСОБА_8 був власником цілого будинковолодіння АДРЕСА_2 з підстав належності Ѕ частки на підставі рішення Тисменицького районного суду від 28.11.2013 р., та іншої половини, набутої ним у порядку ст. 344 ЦК України за набувальною давністю.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 позивач як спадкоємець за заповітом, посвідченим 11.11.2015 р. секретарем виконкому Чорнолізької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняв спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, оскільки 23.02.2018 р. подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги - його мама ОСОБА_3 , баба ОСОБА_2 , які є відповідачами по справі, на спадщину не претендують.

Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння з підстав належності Ѕ частки у порядку спадкування за заповітом після померлого діда, Ѕ частки за набувальною давністю.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 344, 1223, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 вартістю 142720 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повне рішення складено 01.04.2020 р.

Суддя Р.Р.Струтинський