Справа № 362/50/20
Провадження № 2/362/1238/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

01 квітня 2020 року суддя Васильківського міськрайонний суд Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 13210 гривень 65 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 27 травня 2014 року було укладено кредитний договір № 014/0946/82/0545838, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 14950 гривень 00 копійок.

Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким право вимоги за вказаними договорами було відступлено на користь ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк».

В подальшому, між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20171128, за яким право вимоги за вказаними договорами було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредитів не виконав, у нього виникла заборгованість за кредитами у вказаному розмірі.

За клопотанням представника позивача дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З кредитного договору № 014/0946/82/0545838 від 27.05.2014 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (далі кредитний договір) вбачається, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу кредит в сумі 14950 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,93 % річних за користування кредитом на строк 56 місяців (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 1.1.12.2 та 3.1 кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтет ними платежами відповідно до умов цього договору. Сума щомісячного переказу з КР складає сумі 675 грн. 00 коп.

Як вбачається з договору № 114/48-F від 28.11.2017 року про відступлення права вимоги між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір, за яким право вимоги за кредитними договорами було відступлено на користь ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (а.с. 15-16).

Як вбачається з договору № 20171128 від 28.11.2017 року про відступлення права вимоги між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір, за яким право вимоги за кредитними договорами було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 17-19).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості та витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28.11.2017 року вбачається, що станом на 29.11.2017 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 13210 гривень 65 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9444 грн. 11 коп., заборгованість за відсотками - 1601 грн. 04 коп., заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу - 2165 грн. 14 коп. (а.с. 20, 23).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Таким чином, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором № 014/0946/82/0545838 від 27.05.2014 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 280 - 282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 13210 (тринадцять тисяч двісті десять) гривень 65 копійок та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду - 01 квітня 2020 року.