Справа № 303/5829/13-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 березня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Кожух О.А.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Куштана Б.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє Гриниха Тетяна Юріївна , на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 січня 2020 року (головуючий суддя Монич В.О.) у справі за позовом Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий міст» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року Закарпатська обласна кредитна спілка «Калиновий Міст» (далі: ЗОКС «Калиновий Міст») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що між ЗОКС «Калиновий Міст» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 19/08 від 15.10.2008, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн на строк 24 місяці (до 15.10.2010) зі сплатою 36% річних.

Для забезпечення виконання зобов`язання боржника за цим кредитним договором між ЗОКС «Калиновий Міст» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 15.10.2008 № 19/08.

Позичальник своїх зобов`язань не виконував, унаслідок чого ЗОКС «Калиновий Міст» нарахувала йому заборгованість станом на 20.08.2013 у розмірі 13697,74 гривень, з яких: 3477,75 грн - за тілом кредиту; 10219,99 грн - за відсотками.

Посилаючись на дані обставини, ЗОКС «Калиновий Міст» просила стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 13697,74 гривень та судові витрати.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 10.12.2019 за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гринихи Т.Ю., - було скасовано заочне рішення цього ж суду від 16.10.2013, та призначено дану справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20 січня 2020 року позов ЗОКС «Калиновий Міст» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЗОКС «Калиновий Міст» суму заборгованості в розмірі 13 697,74 гривень за кредитним договором №19/08 від 15.10.2008 та судові витрати в розмірі 229,40 гривень.

На це рішення подали апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє Гриниха Т.Ю . Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, скаржники просять скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ЗОКС «Калиновий Міст» відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося 15.10.2010 - після спливу визначеного договором строку кредитування; безпідставним є нарахування заборгованості за відсотками, що обчислена після 15.10.2010; кредитор не пред`явив вимоги до поручителя ОСОБА_2 протягом шести місяців від дня настання строку виконання чергового щомісячного зобов`язання, а відтак порука припинилася в силу ч. 2 ст. 559 ЦК України; розрахунок заборгованості є некоректним, недоведеним, не містить застосовану процентну ставку, кількість днів та періоди нарахування відсотків, а позичальник вносив частково погашення.

У відзиві на апеляційну скаргу ЗОКС «Калиновий Міст» просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема зазначає, що кредитний договір від 15.10.2008, у силу п. 9.2 цього договору, діє до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором; позивачем нараховано проценти за весь період користування коштами до моменту пред`явлення позову у розмірі 36% річних згідно п. 3.1 кредитного договору; позов до поручителя подано в межах трирічного строку дії поруки, передбаченого договором поруки.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Встановлено та вбачається із матеріалів справи, що між ЗОКС «Калиновий Міст» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 19/08 від 15.10.2008, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн на строк 24 місяці (до 15.10.2010) зі сплатою 36% річних.

Для забезпечення виконання зобов`язання боржника за цим кредитним договором між ЗОКС «Калиновий Міст» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 15.10.2008 № 19/08. Згідно з п.2.2 Договору поруки поручитель ОСОБА_2 зобов`язалася відповідати перед кредитодавцем за порушення боржником зобов`язань у повному обсязі.

Позичальниця своїх зобов`язань не виконувала, останнє погашення заборгованості здійснила 18.10.2010 (а.с. 6).

У зв`язку з цим позивач нарахував їй заборгованість станом на 20.08.2013 у розмірі 13697,74 гривень, з якої: 3477,75 грн - за тілом кредиту; 10219,99 грн - за відсотками.

Досліджуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, колегія суддів доходить наступних висновків.

За умовами розділу 3 кредитного договору сторони погодили щомісячні платежі зі сплати кредиту та процентів згідно графіку, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28.03.2018 у справі № 14-10цс18.

Сторони кредитного договору домовилися у п. 9.5 цього договору, що строк позовної давності становить 5 років.

Крім цього, сторони договору поруки у п. 3.1 цього договору узгодили строк дії поруки протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання.

Посилання скаржників на те, що порука припинилася, так як кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя - є необґрунтованим, оскільки п.3.1 договору поруки встановлено строк дії поруки, зокрема порука припиняється коли кредитор протягом 3 років з дня настання строку виконання зобов`язання не пред`явив позову до поручителя.

Так як строк поруки встановлено договором поруки, не підлягають застосуванню положення частини 4 статті 559 ЦК України, за яким у разі не встановлення договором строку поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Колегією суддів встановлено, що строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором настав 15.10.2010 (строк кредитування - 24 місяці з дати отримання кредиту).

Таким чином, позов у справі подано банком 21.08.2013 з дотриманням узгодженого сторонами п`ятирічного строку позовної давності, а також у межах трирічного строку дії поруки.

Як слідує з наданого позивачем розрахунку, станом на жовтень 2010 року (закінчення строку кредитування) у позичальника була відсутня заборгованість за відсотками. При здійсненні розрахунку ЗОКС «Калиновий Міст» було враховано внесені позичальником суми на погашення відсотків у розрахунку заборгованості у колонці № 6, а розмір заборгованості за відсотками позивачем обчислено наростаючим підсумком, шляхом додавання суми відсотків у колонці №3 і нарахованих відсотків у колонці № 4 та віднімання погашених відсотків у колонці № 6. При цьому, нарахування позивачем заборгованості за відсотками, що обчислена після 15.10.2010 - є безпідставним, оскільки договором не передбачено сплату відсотків після закінчення строку договору, не визначено розмір таких процентів після спливу строку кредитування.

Твердження позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що у п. 3.1 кредитного договору передбачено, що кредитний договір від 15.10.2008, у силу п. 9.2 цього договору, діє до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором, а проценти у розмірі 36% річних слід нараховувати згідно п. 3.1 кредитного договору за весь період користування коштами до повного виконання позичальником зобов`язань - є необґрунтованими.

Сама по собі умова кредитного договору (п. 9.2) про дію цього договору до повного виконання позичальником зобов`язання не може розглядатися як установлення строку дії цього договору, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. При цьому п. 2.1 кредитного договору чітко визначено строк дії договору - на 24 місяці від дати отримання кредиту, тобто до 15.10.2010.

Право ЗОКС «Калиновий Міст» нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося 15.10.2010 після спливу визначеного договором (пункти 2.1, 2.3 кредитного договору ) строку кредитування. Натомість, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Посилання ЗОКС «Калиновий Міст» на те, що проценти слід нараховувати до фактичного дня повернення позики та на положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, є необґрунтованими, оскільки такі положення не підлягають застосуванню, так як між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Відтак у стягненні відсотків у розмірі 10219,99 грн, що нараховані після 15.10.2010 - слід відмовити.

Таким чином, із відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість за тілом кредиту, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 3477,75 грн.

Відповідачами у встановленому процесуальному порядку не спростовано належними та допустимими доказами, що сума заборгованості за тілом кредиту перед кредитором є іншою, ніж та, що зазначена у розрахунку позивача; відповідачами не надано контррозрахунку; не надано будь-яких відомостей, що на час звернення до суду з цим позовом заборгованість за тілом кредиту була меншою, ніж зазначено позивачем.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині визначеного розміру заборгованості з підстав, передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, шляхом викладення резолютивної частини рішення у новій редакції та стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3477,75 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України).

При пред`явленні позову ЗОКС «Калиновий Міст» було сплачено 229,30 грн. судового збору, а ОСОБА_1 за подачу заяви про перегляд заочного рішення 384,20 грн (а.с. 48), та за подачу апеляційної скарги - 344,10 грн. Відтак, на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (25,38%) підлягало стягненню 58,19 грн, а на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 %) - 543,45 грн. Отже, на користь ОСОБА_1 слід стягнути із ЗОКС «Калиновий Міст» 485,26 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 367, ч. 1 ст. 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє Гриниха Тетяна Юріївна - задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 січня 2020 року - змінити, виклавши резолютивну частину рішення у новій редакції.

Позов Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий Міст» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 ) на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий Міст» (м. Мукачево, площа Миру, 26/9, Код , р/р НОМЕР_3 в «УкрсибБанк» м.Харків, МФО 351005) заборгованість за кредитним договором №19/08 від 15 жовтня 2008 року у розмірі 3477,75 гривень, що є заборгованістю за тілом кредиту.

У задоволенні решти вимог Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий Міст» - відмовити.

Стягнути із Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий Міст» на користь ОСОБА_1 485,26 гривень у відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 березня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: