Справа № 524/9180/19
Провадження №2-о/524/50/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді - Рибалки Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Коршак Н.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний нотаріус Четвертої державної нотаріальної контори Скляр Ельвіра Андріївна про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини .

Заявник, просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2 . Згідно заповіту від 05.06.2006 року, мати заповіла йому та його брату ОСОБА_1 усе майно в рівних частках. Оскільки мати останній рік до смерті хворіла він проживав разом з нею за місцем її реєстрації та доглядав за нею. На момент смерті матері вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Його місце проживання було зареєстровано за іншою адресою.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Заінтересовані особи державний нотаріус четвертої державної нотаріальної контори Скляр Е.А., Кременчуцька міська рада Полтавської області у судове засідання не прибули, про час, день та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника, ОСОБА_2 , (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 16.08.2018 року).

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням ЖКГ виконкому міської Ради народних депутатів, від 09.08.1996 року, ОСОБА_2 належала квартира у АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту від 05.06.2006 року, посвідченого державним нотаріусом четвертої державної нотаріальної контори Гіцман Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2-816, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 , 1966 року народження, ОСОБА_1 , 1955 року народження усе майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі усе належне їй на день смерті в рівних частках кожному.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, квартира в АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_2 останній рік до смерті хворіла заявник ОСОБА_1 проживав разом з нею за місцем її реєстрації та доглядав за нею. На момент смерті матері вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори Скляр Е.А.

21.11.2019 року постановою державного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину в зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Факт проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується наступними письмовими доказами: актом про фактичне проживання особи від 10.12.2019 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , довідкою ОСББ «Володимира Великого, 66» від 10.06.2019 року.

Інший спадкоємець першої черги - ОСОБА_1 не заперечує проти задоволення заявлених вимог, підтвердив той факт, що його брат дійсно проживав з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , до дня її смерті, та доглядав її у зв`язку із станом здоров`я.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ч. 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 вищевказаного Кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо.

Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту заявнику необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Цей факт належним чином доведено заявником та заінтересованими особами не спростовано.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 станом на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Рибалка