Справа № 647/1775/19
№ провадження 2/647/69/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Миргород В.С.

при секретарі: Салєховій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Берислав Херсонської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

встановив:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.09.2006 року, відповідач отримав кредит у розмірі 8 280, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач підтвердив свою згоду тим, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua складає між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг, уклавши з Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві, однак, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 765, 34 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 15.07.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від представника відповідача - адвоката Шиліної Т.О., 11.09.2019 року через канцелярію до суду надійшов відзив на позовну заяву. В своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що 13.09.2006 року ОСОБА_1 дійсно підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Однак надані позивачем до суду Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи обслуговування кредитних карт при підписанні анкети-заяви він не підписував. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 ознайомлений саме з тими тарифами, що надані з позовною заявою і що він приєднався саме до цих Умов та правил надання банківських послуг. Факт користування та сплати клієнтом коштів банку не є підтвердженням того, що особа приєдналася до умов кредитування, які зазначено позивачем у позові. Крім того, у заяві підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В зв`язку з тим, що відповідачу для захисту своїх прав потребував правової допомоги, для чого звернувся до Бериславського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з заявою про призначення йому адвоката, вважає, що строк на подання відзиву на позовну заяву ним пропущено з поважних причин, а тому підлягає поновленню. На підставі викладеного, керуючись ст. 178 ЦПК України просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву. Відмовити в задоволенні позовної заяви акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості (а.с. 54-55).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі доручення Бериславського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 09.08.2019 року було уповноважено Шиліну Тетяну Олександрівну здійснювати представництво ОСОБА_1 в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами без права отримання коштів та без права розпорядження належним нерухомим і рухомим майном (а.с. 57,58-59).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

В зв`язку з чим суд вважає, що пропущений відповідачем строк на подання відзиву є поважним та може бути поновленим.

На адресу Бериславського районного суду 11.09.2019 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шиліної Т.О. надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.09.2019 року було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Від представника позивача, 22.10.2019 року через канцелярію до суду надійшла відповідь на відзив. В своїй відповіді на відзив представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 13.09.2006 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8 280, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank. privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг , Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. При укладенні договору сторонами були обговорені усі істотні умови. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Враховуючи норми закону та докази, правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі (а.с. 71-76).

Від представника відповідача - адвоката Шиліної Т.О., 13.01.2020 року через канцелярію до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, посилаючись на те, що додані до відповіді на відзив копія наказу шаблону №906 від 06.03.2010 року про затвердження Умов та Правил надання банківських послуг для Приватбанка не містить тексту самих Умов та Правил надання банківських послуг, тому неможливо переконатися, які саме Умови та Правила повинні бути розроблені та розміщені на розробленій веб-сторінці зовнішнього сайту Приватбанку. Вважає, що позивачем не надано належних доказів того, що відповідач підписуючи анкету - заяву розумів саме ті Умови та Правила надання банківських послуг, на які посилається позивач. Просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості (а.с. 103-104).

Ухвалою суду від 14.01.2020 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Від представника позивача, 11.03.2020 року на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив. В своїй відповіді на відзив представник позивача повторно посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 13.09.2006 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8 280, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні договору сторонами були обговорені усі істотні умови. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Враховуючи норми закону та докази, правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі (а.с. 119-131).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та його представник адвокат Шиліна Т.О. в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать поштова повідомлення, до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон N 2147-VIII), яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) викладено в новій редакції.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України в редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк».

Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту.

Судом встановлено, що 13.09.2006 року між ЗАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг був укладений кредитний договір б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 8 280, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

До кредитного договору банк додав Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, Довідку про обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту) оплати винагороди банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, випустивши і надавши відповідачеві кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів, картку, яку останній отримав і використав кредитні кошти у власних цілях.

Відповідач підтвердив свою згоду тим, що підписав заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, укладену між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг.

З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором б/н від 13.09.2006 року, внаслідок чого станом на 13.06.2019 року кредитна заборгованість становить 26 765, 34 грн., яка складається з 12 715, 77 грн. - заборгованості за тілом кредита, 4 101, 81 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредита, 8 197, 03 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 1 250, 73 грн. - штрафу (процентна складова).

З боку позичальника не спростовано факт відсутності заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 715, 77 грн., про які заявлено Банком у позовній заяві.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 12 715, 77 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, пені, комісії і штрафів

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У заяві позичальника від 13 вересня 2006 року, на яку посилається банк у позовній заяві, яка підписана позичальником, процентна ставка не зазначена.

У наведеній заяві, підписаній сторонами, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У постанові від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

До позовної заяви також додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна», який передбачає чотири види Тарифів в залежності від типу кредитної картки: «Універсальна - 30 днів пільгового періоду», «Універсальна - 55 днів пільгового періоду», «Універсальна - Contract», «Універсальна - Gold».

Кожен вид кредитної картки передбачає пільговий період, базову процентну ставку на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів.

Наведені Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За наведених обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 позивач дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Таким чином вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пені і штрафу за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами є безпідставними.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України судочинство за цивільними справами здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 12 715, 77 грн. - заборгованості за кредитом.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 912, 67 гривень.

Враховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 13.09.2006 року у розмірі 12 715, 77 грн. та 912, 67 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.09.2006 року у розмірі 12 715, 77 (дванадцять тисяч сімсот п`ятнадцять грн. сімдесят сім коп.) грн., а також 912, 67 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.04.2020 року.

Позивач акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1д, .

Представник позивача Кіріченко Віталій Михайлович, АДРЕСА_6, паспорт серія НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник відповідача, адвокат Шиліна Тетяна Олександрівна, АДРЕСА_7.

Суддя В. С. Миргород