Справа № 523/1713/20
Провадження № 2/521/2260/20
У Х В А Л А

02 квітня 2020 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до судді Суворовського районного суду м. Одеси Позняка Віктора Степановича, про зобов`язання опублікувати на каналі Вищої кваліфкомісії суддів України спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, в розмірі 700000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з Суворовського районного суду м. Одеси надійшла справа № 523/1713/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси, справу було передано на розгляд судді Мирончук Н.В.

При вивченні матеріалів позовної заяви у справі № 523/1713/20, суддею встановлено, що до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до судді Суворовського районного суду м. Одеси Позняка Віктора Степановича, в якому просив суд зобов`язати суддю опублікувати на каналі Вищої кваліфкомісії суддів України спростування недостовірної інформації, стягнути на його користь суму моральної шкоди, в розмірі 700000 грн..

Також, вказані вимоги до судді Суворовського районного суду м. Одеси Позняка Віктора Степановича, про зобов`язання судді опублікувати на каналі Вищої кваліфкомісії суддів України спростування недостовірної інформації, стягнення на його користь суми моральної шкоди, в розмірі 700000 грн., позивачем ОСОБА_1 було заявлено у справі №521/20183/19, пр. №2/521/1305/20, яка знаходилась в провадженні судді Мирончук Н.В. і ці ж вимоги заявлені позивачем у справі №523/1713/20.

У справі № 521/20183/19 за цими ж вимогами позивача, суддею Мирончук Н.В. було повернуто позов позивачу.

Тобто, суддя за цими ж позовними вимогами позивача вже висловила свою думку.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, за змістом ч. 2 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

В силу ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу.

Крім того, згідно Бангалорських принципів поведінки судді, суди повинні вселяти довіру у громадськість у демократичному суспільстві.

Оскільки дії судді Мирончук Н.В. можуть бути сприйнято позивачем при повторному розгляді тих же позовних вимог позивача, як упередженість та необ`єктивність, що може викликати недовіру до складу суду при вирішенні справи, враховуючи, що така недовіра може перешкоджати розгляду справи, а тому, відсутня можливість розгляду справи, цим складом суду.

Також, як слідує з практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах "Фей проти Австрії" від 24.02.1993 року, "Білуха проти України" (заява N 33949/02) від 09.11.2006 року, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен бути відведений або брати самовідвід.

З огляду на вказане, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39, 40, 258-261 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Задовольнити самовідвід судді Мирончук Н.В. в розгляді цивільної справи № 523/1713/20.

Матеріали позовної заяви передати для подальшого автоматизованого розподілу в загальному порядку, відповідно до ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Мирончук