Справа № 174/118/20
п/с № 2/174/116/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Волинець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем у встановленому законом порядку не реєструвався та не укладався, однак, за час спільного проживання, в них народилась спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею.

На даний час стосунки з відповідачем припинені, у зв`язку з тим, що між ними виникають суперечки щодо належного утримання дитини вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і отримує щомісячну одноразову допомогу у розмірі 1060 грн, крім того у позивачки є ще одна дитина від першого шлюбу. Відповідач працює у філії «ВГМК» АТ «ОГХК», де отримає заробітну плату, тобто він має постійний дохід. Як їй відомо, відповідач сплачує аліменти на неповнолітню дитину від першого шлюбу, тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) та не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за своєю відсутністю, позовну заяву підтримала та просила задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі позовні вимоги визнає частково та просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частині.

В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4).

Малолітня дитина сторін проживає разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 441 від 04.02.2020 р., виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 6).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Верховний суд України в п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3 роз`яснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Оскільки обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сторони не досягли згоди з означеного питання.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, наявність обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею віку повноліття, з якою проживає дитина, що має неповнолітнього дитину на яку сплачує аліменти і ця обставина має враховуватись судом при вирішенні питання про стягнення аліментів на користь позивача, беручи до уваги, позицію сторін а також те, що відповідач фізично здоровий, працює та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, керуючись вимогами ст.ст. 84, 180-183 СК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача, аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави Україна, судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик