Справа № 2/593/32/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"03" березня 2020 р.

В особі судді Німко Н.П.

При секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім`ям з дітьми та молоді Бережанської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВИРІШИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог - службу у справах дітей, надання соціальної допомоги сім`ям з дітьми та молоді Бережанської міської ради, звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Позовна заява обгрунтована тим, що від спільного шлюбу із відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються нею самостійно, без підтримки відповідача. Останній раз відповідач бачився з сином влітку 2016 року, після чого відповідач не спілкувався з сином, не цікавиться його життям, навчанням, поведінкою, здоров`ям, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, тощо. Зазначає, що на даний час у неї нова сім`я, і вони з чоловіком планують здійснити внутрішньо-сімейне усиновлення.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з?явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явився, подав заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у його відсутності і прийняття рішення на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім`ям з дітьми та молоді Бережанської міської ради у судове засідання не з`явився, подано заяву, в якій вказано про підтримання рішення органу опіки і піклування виконавчого комітету Бережанської міської ради від 19 вересня 2019 року №1026 «Про доцільність позбавлення батьківських прав» ОСОБА_2 і викладено прохання про розгляд справи провести без участі зазначеної особи, щодо вирішення справи покладається на думку суду.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки щодо вирішення справи, заяву відповідача про визнання позову та його позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено таке:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день розгляду справи в суді має повних 7 років і є малолітньою особою. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 травня 2012 року.

Дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір?ю ОСОБА_1 , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 10 вересня 2019 року.

Із психолого-педагогічної характеристики, виданої Бережанською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №3 вбачається, що ОСОБА_3 навчається у даній школі з 1-го класу, мати ОСОБА_1 здійснює контроль за навчанням та займається вихованням сина, за період навчання дитини у школі батько не з`явився жодного разу, його присутності у навчально-виховному процесі не виявлено.

Як вбачається із довідки Бережанського МВ ДВС №3-21/11556 від 25.10.2019 про неотримання аліментів, ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти від ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року.

Згідно рішення Бережанської міської ради Тернопільської області №1026 від 19 вересня 2019 року, виконавчий комітет Бережанської міської ради, як орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо мальолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із заяви відповідача, він визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить прийняти рішення на підставі обставин, викладених у позовній заяві, позов задовольнити.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається із заяви відповідача про визнання позову, він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3 , позовні вимоги та обставини, якими обгрунтований позов також не заперечує.

У суду не виникло обґрунтованого сумніву як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання.

Отже, суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб і підлягає прийняттю.

Із врахуванням вищенаведеного, повно, всебічно та об?єктивно дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що ставлення відповідача до його малолітньої дитини є байдужим, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, не створює умов для отримання нею освіти.

А тому, суд розцінює таку поведінку відповідача як свідоме ухилення від виховання дитини та від виконання його батьківських обо?язків.

Відтак, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 28, 141, 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.19, 150, 157, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 191 СК України, Пленуму Верховного суду України постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення батьківських прав», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Понесені позивачем судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. у виді сплаченого нею судового збору при поданні позову до суду, - стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Відомості про особу позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відомості про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

У зв?язку із складністю даної справи, у відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України, повне рішення суду складено 12 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко