Ухвала

Іменем України

30 березня 2020 року

м. Київ

справа № 639/10757/14-ц

провадження № 61-5463ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора «ТРК», Комунального підприємства «Санітарно-екологічний центр», Міністерства екології та природних ресурсів України, Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, Державної служби геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Головного управління Держпраці у Харківській області, Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс», начальника Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області Волобуєва Олександра Васильовича, головного санітарного лікаря Харківського міського управління Держсанепідемслужби Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області Зубкової Ірини Аріївни, колишнього заступника начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Харківській області Кушнірського Михайла Яковича, директора Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації Тимчука Андрія Олександровича, начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області Георгіяна Артема Павловича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , судді Жовтневого районного суду міста Харкова Труханович Вікторії Валеріївни, про поновлення порушеного права на безпечне довкілля, заборону вчинення дій та відшкодування шкоди, завданої здоров`ю,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили: усунути небезпеку для людей та довкілля від джерела викидів отруйних речовин з облаштованої Товариством з обмеженою відповідальністю «Аврора «ТРК» (далі - ТОВ «Аврора «ТРК») автономної котельної; заборонити експлуатацію котельної установки; відшкодувати шкоду здоров`ю, нанесену протиправними діями ТОВ «Аврора «ТРК» в сумі 1 000 000 грн кожному з позивачів.

Позов обґрунтовано тим, що позивачі мешкають у Жовтневому районі міста Харкова, поряд з місцем їх проживання розташований суб`єкт господарювання ТОВ «Аврора «ТРК», власники якого самовільно захопили прибудинкову територію житлових будинків та облаштували екологічно та пожежно небезпечний об`єкт - автономну котельню на твердому паливі, що є джерелом викидів в атмосферне повітря небезпечних речовин, які потрапляють на прибудинкову територію житлових будинків, у житлові приміщення, дитячий майданчик, зону відпочинку мешканців, а також загальноосвітню середню школу № 54. Вказана котельня облаштована з порушенням Будівельних норм і правил, з прихованням інформації щодо кількості отруйних речовин, за відсутності дозвільних документів, без облаштування установками очищення газу, що призводить до отруєння мешканців розташованих поблизу будинків продуктами згоряння при її експлуатації. Внаслідок протиправних дій ТОВ «Аврора «ТРК» існує небезпека для життя та здоров`я позивачів, потреба у коштовному лікуванні та зміні місця проживання через постійну небезпеку хронічного отруєння токсичними речовинами.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 25 травня 2015 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до участі у справі як співвідповідача залучено Комунальне підприємство «Санітарно-екологічний центр», до якого були заявлені позовні вимоги про стягнення на користь кожного з позивачів по 1 000 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 липня 2015 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до участі у справі як співвідповідачів залучено Міністерство екології та природних ресурсів України, Головне управління Держсанепідслужби у Харківській області, Державна служба геології та надр України, Харківська міська рада Харківської області, Головне управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, до яких заявлені позовні вимоги про стягнення на користь кожного з позивачів по 1 000 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2015 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до участі у справі як співвідповідачів залучено Департамент екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Державну екологічну інспекцію у Харківській області, Жовтневу районну державну адміністрацію Харківської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, до яких заявлені позовні вимоги про стягнення на користь кожного з позивачів по 1 000 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 23 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до участі у справі як співвідповідачів залучено Головне управління Держпраці у Харківській області, Департамент житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради, Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Харківське міське управління Держсанепідемслужби Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області, до яких заявлені позовні вимоги про стягнення на користь кожного з позивачів по 3 000 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 січня 2016 року провадження у справі закрито в частині позовних вимог до Харківського міського управління Держсанепідемслужби Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області у зв`язку з відсутністю статусу юридичної особи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 січня 2016 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до участі у справі як співвідповідачів залучено начальника Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області Волобуєва О. В., головного санітарного лікаря Харківського міського управління Держсанепідемслужби Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області Зубкову І. А., колишнього заступника начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Харківській області Кушнірського М. Я., директора Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації Тимчука А. О., начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області Георгіяна А. П., Согріна А. А., до яких заявлені позовні вимоги про стягнення на користь кожного з позивачів по 3 000 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 04 квітня 2016 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до участі у справі як співвідповідачів залучено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є засновниками ТОВ «Аврора «ТРК», до яких заявлені позовні вимоги про стягнення на користь кожного з позивачів по 3 000 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 16 квітня 2016 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до участі у справі як співвідповідача залучено ОСОБА_6 , до якого заявлені позовні вимоги про стягнення на користь кожного з позивачів по 3 000 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 березня 2017 року провадження у справі закрито в частині позовних вимог ОСОБА_7 до ТОВ «Аврора «ТРК» у зв`язку з відмовою від позову та прийняттям такої відмови судом.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 24 травня 2017 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до участі у справі як співвідповідача залучено суддю Жовтневого районного суду міста Харкова Труханович В. В., до якої заявлені позовні вимоги про стягнення на користь кожного з позивачів по 3 000 000 грн, справу направлено до Апеляційного суду Харківської області для визначення підсудності.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2017 року визначена підсудність цієї справи Ленінському районному суду міста Харкова.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2018 року замінено первісного відповідача - Головне управління Держсанепідемслужби у Харківській області на належного відповідача - Головне управління Держпродспоживслужби у Харківській області.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що позивачі не надали належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння шкоди їх здоров`ю саме діями відповідачів і про наявність причинно-наслідкового зв`язку між їх захворюваннями та можливими викидами шкідливих речовин в атмосферне повітря. Доводи позивачів у цій частині ґрунтуються на припущеннях, що не може бути правовою підставою для задоволення позову. Відповідачами у справі були надані документи та матеріали, які свідчать про дотримання ТОВ «Аврора «ТРК» встановлених норм та відсутність факту забруднення навколишнього середовища. Зазначені докази в установленому законом порядку не були спростовані.

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2019 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2019 року, в якому навести підстави для його поновлення, а також - апеляційну скаргу на вказане рішення суду, оформлену згідно зі статтею 356 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Цією ухвалою ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі невиконання нею вказаних в ухвалі вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2019 року у зв`язку з тим, що у відведений судом строк і станом на 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 не виконала вимог ухвали Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху. Справу повернуто до Ленінського районного суду міста Харкова.

20 березня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що підставами для відмови у відкритті апеляційного провадження в оскаржуваному судовому рішенні були наведені абсолютно нікчемні, штучно створені під впливом приватного інтересу обставини. Колегія суддів погодилася з тим, що вона має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду протягом 30-ти днів з дня отримання повного тексту рішення суду, однак проявила надмірний формалізм щодо імперативно визначеного права апелянта і зобов`язала її подати клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Написання будь-яких клопотань за таких обставин статтею 354 ЦПК України не передбачено, оскільки строк на апеляційне оскарження рішення суду вона не пропустила. Крім того, колегія суддів апеляційного суду діяла, знаходячись в неврегульованому реальному конфлікті інтересів. Судові рішення, ухвалені з порушенням вимог антикорупційного законодавства, підлягають скасуванню або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 30 березня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частинами першою, другою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною другою-четвертою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Судом встановлено, що повний текст оскаржуваного рішення місцевого суду виготовлено 13 вересня 2019 року, його копію ОСОБА_1 отримала 20 вересня 2019 року, а з апеляційною скаргою звернулася 21 жовтня 2019 року. Однак, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2019 року ОСОБА_1 не подала.

Ухвала Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року неодноразово (08 листопада 2019 року та 10 грудня 2019 року) надсилалася ОСОБА_1 .

Згідно з наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення копію ухвали Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року ОСОБА_1 отримала 15 січня 2020 року.

21 січня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції повідомлення про створення колегією суддів реального конфлікту інтересів, в якому зазначила про безпідставність залишення її апеляційної скарги без руху.

Встановивши, що ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2019 року з пропуском встановленого частиною першою статті 354 ЦПК України строку на апеляційне оскарження рішення суду і після залишення касаційної скарги без руху не усунула вказані недоліки, не подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

При цьому апеляційний суд правильно виходив з того, що у разі пропущення строку, встановленого частиною першою статті 354 ЦПК України, особа має право на поновлення цього строку з підстав, передбачених частинами другою і третьою цієї статті. За змістом частини третьої статті 357 ЦПК України вказане право особа може реалізувати шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. Подання такої заяви є також правом заявника. Поновлення строку на апеляційне оскарження є процесуальним питанням, а згідно з частиною першою статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також - у запереченнях проти заяв і клопотань. Враховуючи викладене, безпідставними є доводи заявника про те, що подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження у разі подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення їй повного рішення суду законом не передбачено.

Зі змісту статті 354 ЦПК України вбачається, що апеляційний суд позбавлений можливості поновити строк на апеляційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 8 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків апеляційного суду і не свідчать про порушення цим судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора «ТРК», Комунального підприємства «Санітарно-екологічний центр», Міністерства екології та природних ресурсів України, Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, Державної служби геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Головного управління Держпраці у Харківській області, Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс», начальника Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області Волобуєва Олександра Васильовича, головного санітарного лікаря Харківського міського управління Держсанепідемслужби Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області Зубкової Ірини Аріївни, колишнього заступника начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Харківській області Кушнірського Михайла Яковича, директора Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації Тимчука Андрія Олександровича, начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області Георгіяна Артема Павловича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , судді Жовтневого районного суду міста Харкова Труханович Вікторії Валеріївни, про поновлення порушеного права на безпечне довкілля, заборону вчинення дій та відшкодування шкоди, завданої здоров`ю.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов