Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"07" квітня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Щербанюк К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про навчання,-

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області 05.11.2019 року надійшла позовна заява Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про навчання.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.08.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений договір № 7705 про навчання у ДВНЗ «ПДТУ», за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за обраною спеціальністю 151 «Автоматизоване управління технологічними процесами» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр» за денною формою навчання, а відповідач зобов`язалася своєчасно вносити плату за навчання на рахунок позивача в розмірах та у строки, встановлені п.4 договору, тобто щомісяця у розмірі 0,1 вартості навчання за курс; оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану. Наказом ректора від 16 серпня 2016 року № 453-08 ОСОБА_1 зараховано студентом 5 курсу денної форми навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб. Наказом ректора від 25.01.2018 року № 47-08 відповідача було відраховано з університету за невиконання навчального плану з 29.01.2018 року.

29.08.2018 року відповідач подав заяву про поновлення його до числа студентів. Наказом ректора від 31.08.2018 року № 471-08 відповідача було поновлено до складу студентів за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Магістр» денної форми навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб з 01.09.2018 року. 11.11.2018 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір № ФІТ-18/17 про навчання у ДВНЗ «ПДТУ», за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за обраною спеціальністю 151 «Автоматизоване управління технологічними процесами» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр» за денною формою навчання, а відповідач зобов`язалася своєчасно вносити плату за навчання на рахунок позивача в розмірах та у строки, встановлені п.4 договору, тобто щомісяця у розмірі 0,1 вартості навчання за курс; оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану. Також, 01.11.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору № ФІТ -18/17 від 01.11.2018 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав відповідно до п.2 договору, тобто зарахував відповідача до числа студентів, допустив до навчання і забезпечив належні умови для навчання. Проте, у порушення умов договору, відповідач не виконав навчальний план, а також неналежним чином виконував умови п.4 договору. Позивачем відповідно до наказу № 732-08 від 05.12.2018 року, його було відраховано з університету за невиконання навчального плану та порушення умов договору про навчання. Також, на адресу відповідача була надіслана претензія № 571 від 03.01.2019 року з вимогою погасити виниклу заборгованість за навчання, однак до теперішнього часу відповідач на претензію не відреагував.

Пунктами 4.1 договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги становить 6000 грн. Розмір плати за перший навчальний рік становить 6 000 грн. та з наступного навчального року автоматично змінюється один раз на рік не більше як на офіційно визначений індекс інфляції за попередній календарний рік. Замовник вносить плату щомісяця в розмірі 0,1 вартості курсу не пізніше 10 днів до початку оплачуваного періоду. Фактично відповідачем було сплачено: 00,00 грн. Відповідно до п. 5.1 договору замовник, який прострочив здійснення оплати за навчання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. За період з 01.09.2018 року по 05.12.2018 року нарахований індекс інфляції та 3% річних. Розрахунок складає: сума боргу за 2017-2018 роки складає: 4693,55 грн.; індекс інфляції - 405,34 грн., 3 % річних - 105,61 грн., а всього -5204,50 грн. У зв`язку із чим, керуючись положеннями ст. ст. 509, 526, 529, 901, 903 ЦК України, ст. 73 Закону України «Про вищу освіту», позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором навчання у розмірі 5204,50 грн. та судовий збір.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач не скористався своїм правом, відзив на позов на адресу суду не направив, а також до судового засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладання судового засідання не подавав.

Ухвалою суду ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом встановлено, що 22.08.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір № 7705 про навчання у ДВНЗ «ПДТУ», за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за обраною спеціальністю 151 «Автоматизоване управління технологічними процесами» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр» за денною формою навчання, а відповідач зобов`язалася своєчасно вносити плату за навчання на рахунок позивача в розмірах та у строки, встановлені п.4 договору, тобто щомісяця у розмірі 0,1 вартості навчання за курс; оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану.

Наказом ректора від 16 серпня 2016 року № 453-08 ОСОБА_1 зараховано студентом 5 курсу денної форми навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб.

Наказом ректора від 25.01.2018 року № 47-08 відповідача було відраховано з університету за невиконання навчального плану з 29.01.2018 року.

29.08.2018 року відповідач подав заяву про поновлення його до числа студентів.

Наказом ректора від 31.08.2018 року № 471-08 відповідача було поновлено до складу студентів за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Магістр» денної форми навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб з 01.09.2018 року.

11.11.2018 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір № ФІТ-18/17 про навчання у ДВНЗ «ПДТУ», за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за обраною спеціальністю 151 «Автоматизоване управління технологічними процесами» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр» за денною формою навчання, а відповідач зобов`язалася своєчасно вносити плату за навчання на рахунок позивача в розмірах та у строки, встановлені п.4 договору, тобто щомісяця у розмірі 0,1 вартості навчання за курс; оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану.

Також, 01.11.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору № ФІТ -18/17 від 01.11.2018 року.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав відповідно до п.2 договору, тобто зарахував відповідача до числа студентів, допустив до навчання і забезпечив належні умови для навчання.

У порушення умов договору, відповідач не виконав навчальний план, а також неналежним чином виконував умови п.4 договору.

Позивачем відповідно до наказу № 732-08 від 05.12.2018 року, відповідача було відраховано з університету за невиконання навчального плану та порушення умов договору про навчання.

На адресу відповідача була надіслана претензія № 571 від 03.01.2019 року з вимогою погасити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 4859,22 грн. у термін до 28.01.2019 року.

Пунктами 4.1 договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги становить 6000 грн. Розмір плати за перший навчальний рік становить 6 000 грн. та з наступного навчального року автоматично змінюється один раз на рік не більше як на офіційно визначений індекс інфляції за попередній календарний рік. Замовник вносить плату щомісяця в розмірі 0,1 вартості курсу не пізніше 10 днів до початку оплачуваного періоду.

Фактично відповідачем було сплачено: 00,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору замовник, який прострочив здійснення оплати за навчання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

За період з 01.09.2018 року по 05.12.2018 року нарахований індекс інфляції та 3% річних.

Розрахунок складає: сума боргу за 2017-2018 роки складає: 4693,55 грн.; індекс інфляції - 405,34 грн., 3 % річних - 105,61 грн., а всього -5204,50 грн.

Предметом спору (зміст правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за договором про навчання.

Проводячи оцінку наданих доказів, а також аргументів, наведених у позові, суд дійшов до висновку, що відповідачем порушені права позивача внаслідок не виконання умов укладеного між сторонами договору.

Згідно з ч. 1 ст. 73 закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати.

Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються главою 63 ЦК України.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогами статті 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

За своїм змістом договір про надання послуг презюмується як оплатний.

За оплатним договором виконавцеві оплачується і діяльність, і витрати, як і передбачено у договорі від 15 серпня 2016 року, укладеного між сторонами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.

Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Частиною 2 статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору від 22.08.2016 року та від 01.11.2018 року замовник, який прострочив здійснення оплати за навчання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми.

На підставі викладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за договором про навчання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати повернення всієї суми заборгованості, а також індексу інфляції та 3 % річних, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 20, 23, 570, 571, 611, 1167 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про навчання, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» заборгованість за договором про навчання в сумі 5204,50 грн., яка складається із: суми боргу за період 2017-2018 року - 4693,55 грн.; індекс інфляції - 405,34 грн.; 3 % річних - 105,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко