н/п 2/490/1363/2020 Справа № 490/8601/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 квітня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі - Дудник Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В жовтні 2019 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником житловоїквартири за вищезазначеною адресою. Крім нього у вищевказаній квартирі зареєстрована його мати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка не є членом їх родини.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А.
Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2019 року вищезазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, яке ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом через оголошення на офіційному сайті суду.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 27 серпня 2007 року, власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 -1/3, ОСОБА_4 -1/3 та ОСОБА_1 1/3.
Згідно Договору дарування 2/3 часток квартири від 19 січня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Постарниченко Н.В., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 .
Відповідно до відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку Департаменту надання адміністративних послуг від 03.05.2019 р., за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані такі особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
У Акті від 09.08.2019 року, сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт не проживання відповідача за вищезазначеною адресою з 2014 року.
Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначені норми матеріального права визначають право власника, утому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цих норм права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача, то право останньої підлягає захисту в судовому порядку за правилами ст. ст. 383, 391 ЦК України.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування будинком за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 06 квітня 2020 року.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО