Справа№592/1167/20
Провадження №2/592/1032/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2139 від 20.03.2017, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на кредитному договорі № SUC0RK01540287 від 10.02.2004 укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що нотаріусом вчинений виконавчий напис про стягнення з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» на підставі кредитного договору SUC0RK01540287 від 10.02.2004 боргу у загальному розмірі 101 341 грн.. Втім позивач вважає, що напис виданий з порушенням закону. Так вже є судове рішення у справі 202/721/14-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк», яким відмовлено у стягненні заборгованості за зазначеним кредитним договором. Стягнута у написі заборгованість є оспорюванню. Перед вчиненням напису банк не направляв йому вимогу про повернення боргу.

Відповідач надав відзив у якому позов не визнав. Заперечення мотивував тим, що з позивачем був укладений зазначений кредитний договір за яким останній не виконав зобов`язанні. У зв`язку з цим нотаріусу були надані усі документи на підтвердження заборгованості. Вважав, що позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню. Доказів зі своєї сторони відповідач не подавав.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна письмові пояснення не подавала.

Позивач також подав відповідь на відзив. Підтримав заявлений позов. Окремо позивач зазначив, що кредитний договір укладався на строк до 09.02.2006, а з заявою про видачу виконавчого напису банк звернувся лише 20.03.2017, тобто з пропуском строків давності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.03.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2139 на кредитному договорі № SUC0RK01540287 від 10.02.2004 укладеному між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

У виконавчому написі стягнуто «залишок заборгованості за кредитом - 3 500,00 гривень;

залишок заборгованості за відсотками - 2 1 139,25 гривень; комісія 840 гривень, пеня 75 861,75 гривня, що всього становить 101 341 (сто одна тисяча триста сорок одна) гривня 00 копійок. Витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 3000,00 гривень. Всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, 104 341 (сто чотири тисячі триста сорок одна) гривня 00 копійок. Строк, за який провадиться стягнення, - дванадцять років, одинадцять місяців двадцять днів, а саме з 10.02.2004 року по 30.01.2017.»

Поряд з цим 17.09.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі № 202/721/14-ц за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 24.10.2019. Рішенням відмовлено позивачу у задоволенні позову.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № SUC0RK01540287 від 10.02.2004 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.02.2006 року .

Вимоги до відповідача ОСОБА_1 були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" (правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк») договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобов`язався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобов`язань за кредитним договором № SUC0RK01540287 від 10.02.2004 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п`яти років.

14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № SUC0RK01540287 від 10.02.2004 року заборгованість станом на 28.10.2013 року склала 62016,76 грн., де: 3500,00 грн. заборгованість за кредитом; 15585,91 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 840,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 42090,85 пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Суд відзначив, що кредитний договір був укладений 10.02.2004 на строк до 09.02.2006, при цьому ОСОБА_1 не здійснювалося погашення заборгованості. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в січні 2014 року, через майже вісім років, тобто з пропуском строку позовної давності, передбаченого кредитним договором.

При ухваленні рішення суд виходив з того, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Ураховуючи встановлені факти та наведенні положення закону Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська відмовив у задоволенні позову.

Встановлені обставини визнаються сторонами та підтверджуються наведеними документами, копії яких додані до матеріалів справи.

З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини врегульовані ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 256, 257, 259, 266 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 259, 266 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Ураховуючи наведені положення закону та встановлені факти вбачається, що банк звернувся за вчиненням виконавчого напису до нотаріуса лише 20.03.2017 тобто зі значним пропуском строку позовної давності. Згідно виконавчого напису заборгованість стягувалася за період з 10.02.2004 по 30.01.2017. Тобто вочевидь вбачається, що виконавчий напис вчинено з пропуском строку позовної давності на порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Інші доводи сторін не спростовують встановлених обставин та наведених висновків суду і не впливають на прийняття рішення.

На підставі зазначеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 42, 77-80, 141, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ), третя особа Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна (місцезнаходження м.Дніпро, вул. Центральна, 6/9), про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2139 від 20.03.2017, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на кредитному договорі № SUC0RK01540287 від 10.02.2004 укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення у загальному розмірі 104 341 (сто чотири тисячі триста сорок одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Костенко