Справа № 738/2127/19
№ провадження 2/738/53/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

за участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом голови фермерського господарства «ОСОБА_2.» ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року голова фермерського господарства « Дорошенко В.П. » ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що на початку травня 2018 року ОСОБА_1 прибув до будівлі млина, розміщеного по АДРЕСА_1 , яка належить ФГ «Дорошенко В.П.», де через прийомний бункер проник до його приміщення, звідки шляхом демонтажу млина АВМ-6 здійснив викрадення одного вальцевого станка Р 6-ВС 185х170, вартість якого згідно висновку експерта № 2701/18-24 від 19.06.2018 року, на момент скоєння крадіжки складала 18 000 гривень 00 копійок. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_1 на початку травня 2018 року, прибув до будівлі млина, розміщеного по АДРЕСА_1 , яка належить ФГ «Дорошенко В.П.», де через прийомний бункер проник до його приміщення, звідки шляхом демонтажу млина АВМ-6 здійснив викрадення одного вальцевого станка Р 6-ВС 185х170, вартість якого згідно висновку експерта № 2701/18-24 від 19.06.2018 року, на момент скоєння крадіжки складала 18 000 гривень 00 копійок. Таким чином Фермерському господарству « Дорошенко В.П. » завдано матеріальної шкоди на загальну суму 36 000 гривень 00 копійок. Вироком Чернігівського апеляційного суду від 11 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік. На момент подачі позову матеріальну шкоду позивачу добровільно ОСОБА_1 не відшкодовано. Також позивач посилається на те, що йому було завдано моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях, моральна шкода завдана його здоров`ю, через стрес, завданий злочином, щодо якого він є потерпілим. Враховуючи, що між злочинними діями ОСОБА_1 та завданою йому моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих йому моральних страждань, втрат немайнового характеру, позивач вважає, що є усі підстави для стягнення на його користь моральної шкоди у розмір 40000 грн.. Тому позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 36000 грн., а також моральну шкоду, завдану злочином у розмірі 40000 грн..

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача спричиненої матеріальної шкоди, позовні вимоги в частині моральної шкоди не визнавав, проти їх задоволення заперечував.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Чернігівського апеляційного суду від 11 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Покладено на ОСОБА_1 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України (в редакції від 07 вересня 2016 року) а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вказаного вироку Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_1 на початку травня 2018 року, у вечірню пору доби, точний час не встановлено, з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, з корисливим мотивом, прибув до будівлі млина, розміщеного по АДРЕСА_1 , яка належить Фермерському господарству « Дорошенко В.П. », де через прийомний бункер проник до його приміщення, звідки шляхом демонтажу млина АВМ-6 здійснив викрадення одного вальцевого станка Р 6-ВС 185х170, вартість якого згідно висновку експерта № 2701/18-24 від 19.06.2018 року, на момент скоєння крадіжки складала 18 000 гривень 00 копійок. Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_1 на початку травня 2018 року, у вечірню пору доби, точний час не встановлено, з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, з корисливим мотивом, прибув до будівлі млина, розміщеного по АДРЕСА_1 , яка належить Фермерському господарству « Дорошенко В.П. », де через прийомний бункер проник до його приміщення, звідки шляхом демонтажу млина АВМ-6 здійснив викрадення одного вальцевого станка Р 6-ВС 185х170, вартість якого згідно висновку експерта № 2701/18-24 від 19.06.2018 року, на момент скоєння крадіжки складала 18 000 гривень 00 копійок. Таким чином Фермерському господарству « Дорошенко В.П. » завдано матеріальної шкоди на загальну суму 36 000 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1177 ч.1 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

Враховуючи вищенаведене, часткове визнання відповідачем позову, а також те, що внаслідок дій відповідача було спричинено позивачу матеріальної шкоди, крім цього, позивач був позбавлений можливості користуватись належним йому майном та надавати послуги споживачам, а також враховуючи похилий вік позивача та погіршення його стану здоров`я, що змусило позивача звертатись за медичною допомогою, перенесені з даного приводу його душевні хвилювання, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 36000грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з заявленими позовними вимогами, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. за позовні вимоги в частині матеріальної шкоди та 840,80 грн. за позовні вимоги в частині моральної шкоди.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна людина при визначенні її цивільних прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. (Рішення Європейського суду з прав людини справа «Шмалько проти України» заява № 60750/00 від 20 липня 2004 року, Рішення Європейського суду з прав людини справа «Півень проти України» заява № 56849/00 від 29 червня 2004 року).

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 79, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги голови фермерського господарства «Дорошенко В.П.» ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на користь Фермерського господарства «Дорошенко В.П.» (р/р НОМЕР_1 АТ Райффайзен банк Аваль, МФО 380805, код ) 36 000,00 грн (тридцять шість тисяч) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20 000,00 грн (двадцять тисяч) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за позовні вимоги в частині матеріальної шкоди та 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за позовні вимоги в частині моральної шкоди на користь держави за реквізитами: одержувач ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106, р/р UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), з призначенням платежу «зарахування судового збору на користь держави».

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено „06" квітня 2020 року.

Суддя Т.Г. Сова