Провадження № 2/761/1100/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: стягнути аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати їх із ОСОБА_3 , в розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття; допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2013 по 2018 рік позивач проживала з відповідачем однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.08.2014.

Як стверджує позивач, починаючи з серпня 2015 відповідач не проживає разом з почивачем та дитиною, припинив турбуватись про життя доньки та не сплачує аліменти.

Ухвалою суду від 14.08.2019 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви отримав, подав відзив у якому стверджував, що відповідач сумлінно сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджується квитанціями про регулярне переведення коштів на рахунок ОСОБА_1 , крім того, у відповідача на утриманні є ще одна малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач у відповіді на відзив, також, вказує на те, що аналіз чеків, які відповідач приєднав до відзиву говорить про те, що дані перекази коштів були лише у 2019 році, а тому, на його думку, відповідач не надав доказів сплати аліментів протягом трьох років.

Вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

З 2013 по 2018 рік позивач проживала з відповідачем однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.08.2014.

Починаючи з лютого 2019 відповідач здійснював переведення грошових коштів на утримання дитини на рахунок позивача. Дані обставини позивачем не заперечуються.

У відповідача на утриманні є ще одна малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, на підставі викладеного, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 81 ЦКП України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки, позивачем не доведено в повній мірі обставин, на які вона посилається у позовній заяві, не надано доказів на підтвердження несплати аліментів відповідачем протягом трьох років та необхідність стягнення саме 1/3 частини від всіх видів його заробітку, суд, на підставі викладеного, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема те, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати дітей в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум, а також враховуючи матеріальне становище сторін, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з допущенням негайного виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 слід задовольнити частково.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі - 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 182-184, 191 СК України, ст.ст. 81, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279, 352 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.03.2019 та до повноліття ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: