У Х В А Л А Справа № 932/1436/20

Провадження № 2/932/904/20

07 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка ліє в своїх на інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2020 року позивачка в своїх та інтересах неповнолітнього сина звернулася до суду із позовом до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні із позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди.

При вивченні матеріалів позовної заяви встановлено, що вона має чисельні недоліки.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право», пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

У п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» роз`яснено, що пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі, як відповідача або третьої особи, можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Положення ст. 5 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про юрисдикційні імунітети держав та їх власності від 02 грудня 2004 року регламентують, що держава користується імунітетом, щодо себе і своєї власності, від юрисдикції судів іншої держави з урахуванням положень цієї Конвенції. Норми ст. 7 зазначеної Конвенції встановлюють, що держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді в суді іншої держави по відношенню до будь-якого питання або справи, якщо вона явно висловила згоду на здійснення цим судом юрисдикції щодо такого питання або справи в силу: a) міжнародної угоди; b) письмового договору; c) заяви в суді або письмового повідомлення в рамках конкретного розгляду.

Віденська конвенція про дипломатичні зносини від 18.04.1961 року, що ратифікована Україною і Російською Федерацією, та Положення про дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав в Україні, яке затверджене Указом Президента України від 10.06.1993 року, не містять положень, які надають дипломатичним представництвам іноземних держав повноваження виступати від імені цих держав в судах України. Представництво інтересів держави в судах України забезпечує Міністерство юстиції (п.3 Про затвердження Положення про Міністерство юстиції України, затверджене постановою Кабінету Міністрів від 02 липня 2014 року № 228). З такою позицією узгоджується правовий висновок щодо застосування норм права ВП ВС у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 522/3454/16-ц.

Пунктом 3 Розділу І Указу Президента РФ від 13 жовтня 2004 року № 1313 "Питання Міністерства юстиції Російської Федерації" визначено, що основними задачами Міністерства юстиції Російської Федерації є забезпечення в межах своїх повноважень представництва та захисту інтересів Російської Федерації в судах іноземних держав та міжнародних судових органах (п.п. 3.1 введено в дію Указом Президента РФ від 28 травня 2018 року № 271).

Відповідно до Указу Президента Російської Федерації від 28 травня 2018 року № 271 "Про внесення змін до Положення про Міністерство юстиції Російської Федерації, що затверджено Указом Президента Російської Федерації від 13 жовтня 2004 року № 1313", Положення про Міністерство юстиції Російської Федерації, затверджене Указом Президента Російської Федерації від 13 жовтня 2004 року № 1313 "Питання Міністерства юстиції Російської Федерації" доповнено підпунктом 5 наступного змісту: функції щодо забезпечення в межах своїх повноважень представництва і захисту інтересів Російської Федерації в судах іноземних держав і міжнародних судових (арбітражних) органах, включаючи Європейський Суд з прав людини і Суд Євразійського економічного розвитку".

Згідно з вимогами ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що позивачкою подано позов із чисельними недоліками, доходжу висновку про неможливість відкриття провадження по справі, а тому, про залишення позову без руху, надання позивачці строку для усунення наведених недоліків шляхом надання позову у новій редакції у кількості учасників справи, де слід зазначити вірного відповідача, оскільки будь-яка держава виступає стороною, як в міжнародних публічних, так і в міжнародних приватно-правових відносинах, через відповідні компетентні органи держави, а також обґрунтувати розмір моральної шкоди, яку позивачка прохає стягнути на її користь та на користь своєї дитини. Крім того, надати всі копії письмових доказів, доданих до позову, що засвідчені у встановленому законом порядку.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка ліє в своїх на інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди- залишити без руху.

Надати позивачці строк у десять днів включно зо дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Литвиненко