№ 637/606/19
№ 2/637/182/19
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2019 року с.м.т. Шевченкове Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Бутрик Ю.С., Сергієнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця ,-

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року позивач, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 боргу кредитором спадкодавця.

Як підставу зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.07.2010 року ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 5 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. В порушення умов договору та вимог закону позичальник зобов`язання належним чином не виконав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Дотримуючись вимог законодавства, позивачем 14.12.2017 року була направлена претензія кредитора до Шевченківської державної нотаріальної контори та 03.03.2018 року отримано відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємцями ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , які звернулися із заявами про прийняття спадщини, є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 . Отже, 14.05.2018 року спадкоємцям було направлено лист-претензію, згідно якій позивач пред`явив свої вимоги, однак відповідачами ніякі дії, спрямовані на погашення боргу спадкодавця не здійснювалися, відповідь на лист-претензію не надходила. Згідно положень ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість позичальника ОСОБА_5 перед Банком за кредитним договором б/н від 14.07.2010 року становить 5 368,96 грн., яку и просять стягнути солідарно з відповідачів, а також судовий збір у розмірі 1 921,00 грн..

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та письмові відзиви на позовну заяву не надали, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи згідно поданим оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі "Інтернет" у матеріалах справи (а.с. 100, 103, 109, 119, 123, 242, 247, 251-254).

За інформацією виконкому Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак за місцем реєстрації не проживають, їхнє фактичне місцепроживання невідоме (а.с. 114).

За інформацією виконкому Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області відповідач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 72).

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.07.2010 року ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 5 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 9-33).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 40).

Матеріали справи свідчать, що станом на дату смерті ОСОБА_5 сумайого заборгованості за кредитним договором складає 5 368,96 грн., з яких: 3957,69 грн. - заборгованість за кредитом; 1411,27 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змісто

28 жовтня 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» направлена претензія кредитора до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області (а.с. 39).

За інформацією приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 28.12.2018 року спадкоємцями ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , які подали заяви про прийняття спадщини, є: ОСОБА_1 , донька спадкодавця; ОСОБА_2 , син спадкодавця; ОСОБА_3 , син спадкодавця; ОСОБА_6 , дружина спадкодавця (а.с. 40).

У судовому засіданні досліджена спадкова справа № 78 - 2014 від 27.08.2014 року після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 125 - 226).

27.08.2014 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 133, 138, 142, 146).

За інформацією виконавчого комітету Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав та був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , згідно запису в погосподарській книзі № 4, особовий рахунок № НОМЕР_1 , з яким проживали: дочка ОСОБА_1 , 1986 р.н., дружина ОСОБА_6 , 1970 р.н., сини ОСОБА_3 , 1980 р.н., ОСОБА_2 , 1981 р.н. (а.с. 152).

Згідно договору про поділ спадщини, посвідченого 19.04.2016 року приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Томчуком С.М. реєстраційний № 365 спадкове майно належне на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: житловий будинок площею 72,0 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частина земельної ділянки площею 5,4029 га, кадастровий номер: :03:000:0114 переходить у власність спадкоємця ОСОБА_3 ; 1/2 частина земельної ділянки площею 5,4029 га, кадастровий номер: :03:000:0114 переходить у власність спадкоємця ОСОБА_2 ; 1/2 частина земельної ділянки площею 5,4029 га, кадастровий номер: :03:000:0009 переходить у власність спадкоємця ОСОБА_1 ; а спадкоємець ОСОБА_6 отримує компенсацію в розмірі 5 000 грн. (а.с. 186).

Згідно свідоцтвам про право на спадщину за законом від 19.04.2016 року ОСОБА_3 оформив спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав у спадок житловий будинок площею 72,0 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 5,4029 га, кадастровий номер: :03:000:0114 (а.с. 187, 190, 196).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2016 року ОСОБА_1 оформила спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримала у спадок 1/2 частину земельної ділянки площею 5,4029 га, кадастровий номер: :03:000:0009 (а.с. 193).

Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 19.04.2016 року ОСОБА_7 оформив спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав у спадок 1/2 частину земельної ділянки площею 5,4029 га, кадастровий номер: :03:000:0114 (а.с. 190, 196).

16 березня 2018 року Банком до спадкоємців направлено лист - претензію (а.с. 41-53.), проте ніякі дії, спрямовані на погашення боргу спадкодавця не здійснювалися, відповіді на листи-претензії до позивача не надходили.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При цьому згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Разом з тим на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 .

Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 12 квітня 2017 року по справі №6-2962цс16.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що Банком дотримані строки, встановлені Законом, при пред"явленні вимог до спадкоємців.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Отже, відповідачі, як спадкоємці померлого позичальника, прийнявши спадщину, у силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

За інформацією відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області станом на 01.01.2020 р. грошові оцінки земельної ділянки площею 5,4029 га кадастровий номер: :03:000:0009 становить 155 629,59 грн., земельної ділянки площею 5,4029 га кадастровий номер: :03:000:0114 становить 155 637,83 грн. (а.с. 249).

Враховуючи, що сума заборгованості за кредитним договором станом на дату смерті позичальника складає 5 368,96 грн., тобто стягненню підлягає по 1342,24 грн. з кожного спадкоємця, суд вважає, що спадкове майно, на яке відповідачі отримали свідоцтво про право власності на спадщину, не може бути нижчим зазначеної суми, тому наявні усі підстави для стягнення цієї суми з відповідачів на користь банка.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530, 623, 1050, 1054, 1216, 1218, 1261, 1268, 1281, 1282, 1296 Цивільного кодексу України ,-

у х в а л и в :

Позовну заяву акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 «д», , рахунок № НОМЕР_2 , МФО: 305299) заборгованість за кредитним договором від 14.07.2010 року у розмірі по 1 342,24 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 921,00 грн, по 480,25 грн. з кожного.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя

Н.І.Островська