Справа № 234/1760/20
Провадження № 2/234/1576/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області, в складі:

Головуючого судді Бакуменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Кісточка І.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Краматсорька, цивільну справу№ 234/1760/20 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Краматорської міської ради ( м. Краматорськ, площа Миру,2) про визнання права власності у порядку спадкування, -

Обставини справи

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Краматорської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтували наступним. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , якій належав їй на підставі свідоцтва про право власності , виданого 22.04.1963 р. Краматорським міськжилуправлінням у відповідності до рішення міськвиконкому депутатів трудящих від 23.01.1963 р.

На час відкриття спадщини, був живий батько позивачів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був чоловіком ОСОБА_3 , тобто на момент відкриття спадщини було три спадкоємці першої черги: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Жоден зі спадкоємців до нотконтори із заявою про прийняття спадщини не звертався, проте фактично вступили в управління спадковим майном чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , та донька ОСОБА_1 , які проживали на день смерті зі ОСОБА_3 на на підставі ст.548 ЦК УРСР прийняли спадщину у рівних частках, тобто по Ѕ частці кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивачів ОСОБА_4 помер. На момент його смерті з ним були зареєстровані його донька ОСОБА_1 та його онука ОСОБА_5 . Після смерті батька позивачів відкрита спадщина, яка складається з Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, нотаріусом було заведено спадкову справу , проте, у видачі Свідоцтва про право на спадщину було відмовлено.

Постановою державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. від 22.01.2020 року №102/02-21 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано правовстановлюваного документу, який підтверджує право власності на житловий будинок.

За таких обставин позивачі були змушені звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Просили визнати за ОСОБА_1 право власності на ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і після смерті матері- ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частку житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Краматорського міського суду від 13 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.02.2020 року.

До суду сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачі та їх представник ОСОБА_6 наполягали на задоволені заявлених вимог, представник відповідача не заперечував проти задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, а саме:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі свідоцтва про право власності , виданого 22.04.1963 р. Краматорським міськжилуправлінням у відповідності до рішення міськвиконкому депутатів трудящих від 23.01.1963 р.

Слід зазначити, що на час відкриття спадщини, був живий батько позивачів ОСОБА_4 , який був чоловіком ОСОБА_3 , тобто на момент відкриття спадщини було три спадкоємці першої черги: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Жоден зі спадкоємців до нотконтори із заявою про прийняття спадщини не звертався, проте фактично вступили в управління спадковим майном чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , та донька ОСОБА_1 , які проживали на день смерті зі ОСОБА_3 на на підставі ст.548 ЦК УРСР прийняли спадшину у рівних частках, тобто по Ѕ частці кожен.

Постановою державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. від 22.01.2020 року № 102/02-21 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано правовстановлюваного документу, який підтверджує право власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається за підставами, які не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 496 Цивільного процесуального кодексу, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої Верховною Радою України 10.11.1994 року, яка набула чинності для України 14.04.1995 року, за позовами на право власності та інші речові права на нерухоме майно виключно компетентні суди за місцем знаходження майна.

Згідно до повідомлення Першої краматорської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцями є його доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які звернулися до Першої краматолрської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, інших заяв про прийняття спадщини не надходило.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв`язує питання про визнання права на спадкоємне майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

У відповідність статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власностіце певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеномуст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістомст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положеньст.392 ЦК Україниє відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі суд прийшов до висновку, про наявність підстав про визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 на 3/4 частки будинку АДРЕСА_1 та за позивачем ОСОБА_2 на ј частку будинку АДРЕСА_1 , тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачі, відповідно до позову не вимагають компенсації за понесені ними судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст. 331,392, 1268, 1296-1299 ЦК України, ст.ст. 12,13,141259,263-265,268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Краматорської міської ради ( м. Краматорськ, площа Миру,2) про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування на 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_3 , після смерті її батька ОСОБА_4 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_3 , після смерті її батька ОСОБА_4 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28.02.2020 року.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко