Справа № 629/2573/18
Провадження № 2-сз/629/8/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова Харківської області заяву ОСОБА_1 про повернення зайво сплаченого судового збору, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору, посилаючись на те, що 09 квітня 2019 року у справі за № 629/2573/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання позовні вимоги задоволено частково, а також стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. 22.05.2019 року стягнена сума судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок, заявником сплачена у повному обсязі. Однак, з пластикової картки заявника, на яку зараховуються пенсійні виплати 19.07.2019 року була знята сума у розмірі 306 гривень 48 копійок, 20.08.2019 року - у розмірі 312 гривень 80 копійок та 20.09.2019 року у розмірі 312 гривень 80 копійок. Таким чином впродовж трьох місяців з картки заявника було знято 932 гривні 08 копійок. В зв`язку з чим заявник просить винести ухвалу про повернення на його користь надмірно сплачений судовий збір у розмірі 932 гривні 08 копійок.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Під час розгляду зазначеної заяви судом за матеріалами, доданими до цієї заяви, та відомостями автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що в провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебувала цивільна справа №629/2573/18 (провадження №2/629/67/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 18 травня 2018 року та до закінчення ним навчання, а саме по 30 червня 2019 року. Крім цього з ОСОБА_1 стягнутий судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок на користь держави. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Вказане вище рішення суду, яке набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦПК України.

14.05.2019 року на виконання до Міжрайонного відділу ДВС по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області був направлений виконавчий лист №629/2573/18, виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами начальнику відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду у 10-денний строк.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» керівник органу державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень, якщо вони суперечать вимогам Закону, вправі своєю постановою скасувати постанову, акт, інший процесуальний документ, винесений у виконавчому провадженні державним виконавцем, який йому підпорядкований, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Відповідно до пункту 3.13.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень використання витрат на проведення виконавчих дій, стягнутих з боржника, здійснюється відповідно до письмового розпорядження державного виконавця, яким витрати на проведення виконавчих дій перераховуються з депозитного рахунку на спеціальний реєстраційний рахунок для обліку коштів, отриманих як плата за послуги, що надаються "бюджетними установами, відкритими на ім`я Державної виконавчої служби України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі в органах Державної казначейської служби України. Використання витрат на проведення виконавчих дій здійснюється відповідно до кошторисів, затверджених в установленому порядку.

Статтею 29 Бюджетного кодексу України визначено, що 50 відсотків виконавчого збору, стягнутого органами державної виконавчої служб, включаються до доходів Державного бюджету України і 50 відсотків виконавчого збору, стягнутого державної виконавчої служби є одним з джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до положень статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття у повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягненні періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, під час примусового виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.04.2019 року за виконавчим листом, виданим Лозівським міськрайонним судом Харківської області 14.05.2019 року, державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ципченко В.В. було направлено на адресу пенсійного фонду постанову про утримання суми боргу з усіх видів заробітку (доходу) боржника на підставі виконавчого документа.

На підставі даної постанови з пенсійних виплат ОСОБА_1 утримувалися суми щодо сплати судового збору та виконавчого збору, що підтверджується випискою по картці АТ КБ «ПриватБанк», належній ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 року по 30.01.2020 року.

12 листопада 2019 року у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом при примусовому виконанні виконавчого листа № 629/2573/18 року від 14.05.2019 року, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок.

Крім цього, як вбачається з наданої ОСОБА_1 квитанції АТ КБ «ПриватБанк» TS212952 від 22.05.2019 року ним в добровільному порядку був сплачений судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Але, при винесені державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ципченко В.В. постанови про утримання суми боргу з усіх видів заробітку (доходу) боржника на підставі виконавчого документа не була врахована квитанція про добровільну сплату судового збору, що призвело до надмірної сплати судового збору за рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.04.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Так, як вбачається з матеріалів справи, виконуючи вимоги рішення суду від 09.04.2019 року відповідач ОСОБА_1 добровільно сплатив судовий збір по справі у розмірі 768 гривень 40 копійок, що підтверджується копією банківської квитанції АТ КБ «ПриватБанк» TS212952 від 22.05.2019 року. Однак, в подальшому відповідачем було виявлено, що з його пенсійних виплат на підставі постанови державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ципченко В.В. про утримання суми боргу з усіх видів заробітку (доходу) боржника на підставі виконавчого документа був повторно стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок та виконавчий збір.

Враховуючи викладене, зайво сплачена відповідачем сума судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок за банківською квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» TS212952 від 22.05.2019 року підлягає поверненню ОСОБА_1 , у зв`язку з чим заява про повернення судового збору підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 р. за N 1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Керуючись ч. 2 ст. 133 ЦПК України, п. 2 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Лозівське управління державної казначейської служби України Харківської області повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт ( НОМЕР_2 -картка) НОМЕР_3 , орган, що видав 6346, дата видачі 15.02.2018 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), суму сплаченого судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» TS212952 від 22.05.2019 року, платник ОСОБА_1 , отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, р/р 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Повернення сплаченої суми судового збору необхідно здійснити в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Роз`яснити заявнику, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Смірнова