Справа № 203/768/20
Провадження № 2/0203/618/2020
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 , діючи від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала через суд позов до відповідача про стягнення аліментів на сина ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 29 квітня 2006 року по 20 грудня 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має спільну неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак спільне життя не склалось, з відповідачем вони не проживають разом, шлюб за рішення суду розірвано, останній припинив приймати належну у вихованні та утриманні дитини, а позивач не може самотужки забезпечити сину належний рівень утримання, необхідний для розвитку дитини відповідного віку, у зв`язку з чим просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на ім`я позивача на утримання неповнолітнього сина аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

На запит суду в порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України отримана інформація з відділу адресно-довідкової роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про те, що відповідач зареєстрований в Центральному районі м. Дніпра.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подавав, проте 02 квітня 2020 року подав через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, в якій зазначив, що станом на сьогодні він не працевлаштований, має мінливий дохід.

Позивач в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, однак електронно поштою 01 та 02 квітня 2020 року подала до канцелярії суду заяви про розгляд справи у її відсутність із зазначенням про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 29 квітня 2006 року, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області вчинено актовий запис №288(а.с.7). Після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_1 стало

ОСОБА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 15 серпня 2006 року вчинено актовий запис № 891 та видано свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано(а.с.9). Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 .

15 липня 2016 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_9 , про що Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №473(а.с.10). Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 взяла прізвище чоловіка ОСОБА_1 .

Як встановлено судом дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , що не заперечувалось відповідачем та протилежне не зазначено ним в заяві.

Також відповідачем визнані обставини перебування дитини на час розгляду даної справи на утриманні матері ОСОБА_1 .

Відповідач за трудовим договором не працює, відомостей про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб суду не надав.

Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо стабільної сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у даній справі досягнуто не було, разом з тим, обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь неповнолітньої дитини аліментів на її утримання на ім`я його матері - ОСОБА_1 .

Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.3, ст.4, ст.5 Конвенції про права дитини 20.11.1989 року , держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст.183,184 СК України, враховує, що відповідач мешкає окремо від дитини, участь в її вихованні, утриманні та забезпеченні здорового розвитку не приймає та не забезпечує у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини на державному рівні, що відповідачем не спростовано, тому приходить до висновку про визначення розміру аліментів.

Відтак, при вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів та їх розміру, суд враховує згідно ст. 182 СК України матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка потребує піклування, утримання, мешкає разом із матір`ю, перебуває на її утриманні, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, однак за трудовим договором не працює та має мінливий дохід, інших осіб, які перебувають на його утриманні не має, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача-дитини ОСОБА_3 на ім`я його матері, яка в його інтересах пред`явила позов.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,4,11-13,81,141,209,265,268,280,282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі його законного представника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26 лютого 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 840 гр. 80 коп. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2020 року.

Суддя О.В. Колесніченко