Справа № 128/3230/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02.04.2020 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: Саєнко О.Б., при секретарі: Бойко А.А., без участі сторін та їх представників,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

УСТАНОВИВ:

09.12.2019 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позов позивачамиумотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі направо на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Красне» Жмеринського (в даний час Вінницького) району Вінницької області, розміром 1,97 гектари без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю згідно сертифікату серія ВН № 0381176, що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Пултівецькій сільській раді за № 314 виданий 20.04.2000 року, зареєстрований 26.04.2000 року.

Вказує, що позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , інші спадкоємці першої черги за законом - відсутні.

Зазначає, що спадщину після смерті батька вони фактично прийняли, так як на протязі шести місяців з моменту його смерті вступили в управління та володіння спадковим майном, а саме періодично проживали в спадковому будинку, зробили в ньому поточний ремонт : пофарбували вікна, двері, ремонтували огорожу, замінили вхідні замки в будинку, розпорядилися особистими речами померлого батька.

Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивачі не мають можливості, оскільки оригінал сертифікату серія ВН № 0381176 на право на спадкову земельну частку втрачено.

За вищезазначених обставин позивачі просять суд: ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках за кожним, тобто по Ѕ частці, на:право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Красне» Вінницького району Вінницької області, розміром 1,97 гектари без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0381176 від 20 квітня 2000 року.

В підготовче засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивачів - ОСОБА_4 попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та без участі її довірителів, в поданій заяві зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача - Пултівецької сільської ради Вінницького району також попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Красне» Жмеринського (в даний час Вінницького) району Вінницької області, розміром 1,97 гектари без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю згідно сертифікату серія ВН № 0381176, що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Пултівецькій сільській раді за № 314 виданий 20.04.2000 року, зареєстрований 26.04.2000 року, що підтверджується ксерокопією довідки виданої 09.10.2019 року Управлінням Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області (а.с. 16); довідкою-випискою, виданою Пултівецькою сільською радою Вінницького району №453 від 17.05.2019 (а.с. 29).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,являються спадкоємцями першої черги за законом, після смерті ОСОБА_3 , як його діти, про що свідчать копії свідоцтв про народження позивачів (а.с.8,10).

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які прийняли спадщину, осіб, які мають право спадщину в спадковому майні після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 немає, про що свідчить відповідь з Вінницького обласного державного нотаріального архіву, з якої убачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

Після смерті ОСОБА_3 позивачі спадщину фактично прийняли, згідно норм ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, так як на протязі шести місяців з моменту його смерті вступили в управління та володіння спадковим майном, а саме періодично проживали в спадковому будинку, зробили в ньому поточний ремонт: пофарбували вікна, двері, ремонтували огорожу, замінили вхідні замки в будинку, розпорядилися особистими речами померлого батька. Цей факт підтверджується актом, складеним в присутності сусідів тазатвердженим Пултівецькою сільською радою від 17.05.2019 року ( а.с.24).

З копії постанови Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2210/02-31 від 31.10.2019 року убачається, що позивачам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка належить ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що у спадкоємців відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно (а.с. 226).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 0381176, який свідчить про право спадкодавця ОСОБА_3 , на відповідну земельну частку (пай) втрачено, що підтверджується ксерокопією друкованого оголошення в газеті «Подільська зоря» (а.с. 19).

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз`яснень ,викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Судом установлено, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому при вирішенні даного спору суд, повинен керуватися відповідними нормами ЦК УРСР та Земельного кодексу України 1990 року (в редакції 1992 року).

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , фактично прийняли, оскільки на протязі шести місяців з моменту його смерті вступили в управління та володіння спадковим майном, а саме періодично проживали в спадковому будинку, зробили в ньому поточний ремонт: пофарбували вікна, двері, ремонтували огорожу, замінили вхідні замки в будинку, розпорядилися особистими речами померлого батька.

Згідно до положень ч.ч.1-4,9,10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року ( в редакції 1992 року). Земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

В п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізував та оцінив зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 ; позасудового шляху оформити свої спадкові права позивачі позбавлені можливості, оскільки у них відсутній оригінал правовстановлюючого документу спадкову земельну частку (пай).

Тому задоволення позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263-265 ЦПК, Суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , в рівних частках за кожним, тобто по Ѕ частці, на:право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Красне» Вінницького району Вінницької області, розміром 1,97 гектари, без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0381176 від 20 квітня 2000 року.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.Б. Саєнко