Справа № 126/2710/19
Провадження № 22-ц/801/728/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 рокуСправа № 126/2710/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя - доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

відповідач Джулинська об`єднана територіальна громада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Хмеля Р. В. у м. Бершадь, дата складення повного рішення відповідає даті його постановлення,-

в с т а н о в и в:

09 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Джулинської об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якому ставив вимогу визначити йому додатковий строк терміном три місяці для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Росоша Липовецького району Вінницької області.

Обґрунтовуючи позов, зазначив що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який на день смерті проживав с. Росоша Липовецького району Вінницької області, але був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, на яке позивач претендує, як спадкоємець першої черги за законом. Інших спадкоємців у померлого немає.

Позивач вказав, що не проживав постійно з батьком, і у шестимісячний термін не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому постановою приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька йому було відмовлено.

Причиною пропуску строку позивач вказує те, що йому не було відомо про смерть батька, який проживав в с. Росоша Липовецького району, за сімейними обставинами він був відсутній за місцем проживання в Бершадському районі, в цей період його дружина проходила амбулаторне лікування та реабілітацію в медичних закладах у зв`язку з онкологічним захворюванням та перенесеною операцією, а тому він не мав можливості впродовж шести місяців особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що строк для прийняття спадщини, з червня 2012 року і до дня звернення до суду з цим позовом, попущено позивачем без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод та непереборних труднощів для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

З таким рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , 24 лютого 2020 року подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги аналогічні викладеному у позовній заяві та зводяться до того, що строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, у зв`язку з важкими сімейними обставинами та невиліковною хворобою дружини. Зазначає, що про смерть батька його ніхто не повідомив, про наявність спадкового майна дізнався лише у 2019 році. Стверджує, що у зв`язку з онкологічним захворюванням дружини був змушений постійно бути з нею та надавати їй необхідну допомогу і моральну підтримку, а тому не мав можливості особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, в підтвердження чого надав суду відповідні документи.

Від Джулинської об`єднаної територіальної громади, впродовж встановленого апеляційним судом строку, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Росоша Липовецького району Вінницької області у віці 83 роки помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 22 червня 2012 року виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницькій області (копія на а.с. 8).

Згідно довідки № 788 від 22 листопада 2019 року, виданої виконавчим комітетом Джулинської сільської ради, єдиним спадкоємцем на майно померлого є син - ОСОБА_1 . Згідно цієї ж довідки та виписки з по господарської книги № 101 від 26 листопада 2019 року слідує, що на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований в с. Чернятка Бершадського району Вінницької області (а.с. 10, 11).

29 листопада 2019 року постановою № 581/02-31 приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що інша спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 12, 13).

Між сторонами виник спір з приводу надання додаткового строку для прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття

спадщини позивач зазначає те, що він не знав про смерть батька, та не мав можливості звернутись особисто до нотаріальної контори у шестимісячний строк у зв`язку з лікуванням дружини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таке ж роз`яснення містить пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування».

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 (справа № 6-85цс12), від 04.11.2015 (справа № 6-1486цс15) та від 14.09.2016 (справа № 6-1215цс16).

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску такого строку, що узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

Зазначені позивачем обставини для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме: незнання про смерть батька (з часу якої минуло сім років) та про наявність спадкового майна, тривале лікування дружини позивача, не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст. 1272 ЦК.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини з 2012 року по 2019 рік позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для цього, що у силу статей 12, 81 ЦПК України є саме його процесуальним обов`язком.

Відтак, апеляційний суд дійшов до переконання що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як таке, що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» між сторонами не розподіляються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 367, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк

Повний текст постанови складено 02 квітня 2020 року.