Ухвала

02 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 308/7108/16-ц

провадження № 61-4839ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 грудня 2017 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в тому числі як фізичної особи-підприємця, Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватне підприємство «Піраміда», відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Ужгородської міської ради, комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» та ОСББ «8», про визнання співвласником будинку та усунення перешкод у користуванні будинком шляхом визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності, визнання незаконним та скасування в частині рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватне підприємство «Піраміда», про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу в справі № 308/7108/16-ц на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 грудня 2017 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, повний текст якої складено 07 лютого 2020 року.

Згідно із частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено в касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційні скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно постанови Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року апеляційний суд переглядав рішення Ужгородського міськрайонного суду

від 28 грудня 2017 року у частині вирішення зустрічного позову

ФОП ОСОБА_2 .

Також апеляційний суд вказав, що ОСОБА_1 відкликала свою апеляційну скаргу в частині оскарження рішення суду першої інстанції щодо первісного позову.

Отже в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалось.

Натомість в касаційній скарзі ОСОБА_1 просить: «Скасувати оскаржувані рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2017 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення мого позову».

Крім, того заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

- зазначення в касаційній скарзі підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України;

- надання копій уточненої касаційної скарги з доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи;

- надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору із наведенням обґрунтування розміру сплаченого судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 грудня 2017 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у цивільній справі № 308/7108/16-ц залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович