Справа № 390/467/20
Провадження №2-н/390/30/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2020 р. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Гершкул І.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в особі директора філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у м. Кропивницькому про видачу судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в особі директора філії ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у м. Кропивницькому звернулись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у сумі 20460,27 грн. і судового збору 210,20 грн.

Відповідно ст.163 ч.3 п.3 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Матеріали заяви не містять копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Натомість, заявником долучено до заяви зразок типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015 року, а також у заяві зазначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України. В обґрунтування заяви щодо необов`язковості надання письмового договору на постачання природного газу заявник посилається на роз`яснення, викладені в пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», що є помилковим, оскільки вказані роз`яснення стосувалися застосування норм ЦПК України в редакції 2004 року, зокрема статтею 96 якого не передбачалося обов`язковості надання письмового договору. При цьому, норми ст.163 ЦПК України в редакції 2017 року містять вимоги щодо обов`язковості додання до заяви про видачу судового наказу копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Крім того, заявником долучено до заяви вимогу боржнику про сплату заборгованості за спожитий природний газ, проте відсутні будь-які докази її відправлення та отримання боржником.

Згідно ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин, а тому враховуючи те, що заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, що позбавляє можливості розглянути заяву по суті, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.19, 161, 163, 165, 166, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в особі директора філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у м. Кропивницькому про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.М. Гершкул