Справа № 760/7447/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту трудових відносин,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту про те, що вона дійсно працювала в Дарницькому відділенні Стройбанку м. Києва та в Тарко -Салинському відділенні Стройбанку Тюменської обласної контори в період з 01.08.1983 року по 01.09.1987 року, а відповідний запис у трудовій книжці НОМЕР_1 є дійсним.

Однак така заява не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно з положеннями ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вивченням матеріалів заяви, встановлено, що підставою звернення до суду із заявою стало роз`яснення заявниці співробітником Пенсійного фонду, що у трудовій книжці заявниці в частині вказаного періоду роботи міститься неналежний запис, який не може бути підставою для зарахування трудового стажу та призначення їй в подальшому відповідної пенсії за віком.

Тобто, фактично заявниця звернулась із заявою про встановлення факту наявності в трудовій книжці записів про її періоди роботи для реалізації права заявниці на призначення їй пенсії з врахуванням вказаного періоду трудового стажу.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз`яснення, що при вирішенні питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Разом з тим, згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За її відсутності або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.

Якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов`язана необхідність встановлення цього стажу.

При цьому суд не може перебирати на себе повноваження та здійснення функції державного органу.

Враховуючи діючий порядок, в подальшому в разі необхідності на підставі ст. 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч. 2 ст. 124 Конституції України особа має право звернутися за захистом свого права до суду, але не з заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право призначення пенсії, а оскарженням рішення органу Пенсійного фонду України щодо відмови відповідного органу у встановленні таких фактів до адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, не може бути встановлений в судовому порядку факт періоду роботи для включення його до трудового стажу (зокрема, для призначення пенсій), оскільки щодо механізму підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу, законом встановлено окремий порядок, з урахуванням якого заявниця має звернутись до органу Пенсійного фонду та за результатами прийняття відповідного рішення не позбавлена можливості його оскаржити до суду.

З викладеного вище випливає, що для даних правовідносин визначено позасудовий порядок його вирішення, вони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосуються рішень та дій органу Пенсійного фонду, його посадових осіб щодо призначення пенсії заявниці з урахуванням недотримання останньою визначеної законом процедури встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу, та віднесення вирішення таких питань до компетенції органів Пенсійного фонду.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження.

Тому слід відмовити у відкритті провадження за даною заявою про встановлення юридичного факту трудових відносин.

Роз`яснити заявниці, що сума судового збору у розмірі 840,80 грн., сплаченого згідно з квитанцією № 7559 від 14.02.2020 року, підлягає поверненню заявниці за її клопотанням.

Керуючись ст.ст. 186, 293,315,353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту трудових відносин.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: