Справа № 310/3475/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Уставицькій Н.М.,

за участю представника позивача адвоката Токмань В.Т., відповідача та його представника адвоката Ємельяненко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Житлосервіс-2а», про зобов`язання укласти договір оренди приміщення, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить 1/10 частина домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з: коридору 4-2, коридору 4-1, кімнати 4-3 з житлового будинку літера «А», нежитлової прибудови літера «а6», що відповідає квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 71,5 кв.м., житловою 13,6 кв.м.. Вищезгадану частину домоволодіння вона отримала в занедбаному стані і для подальшого використання було потрібно робити ремонт, тому деякий час цим приміщенням вона не користувалась, оскільки не було коштів на його відновлення. Наприкінці березня 2015 року до неї звернувся відповідач ОСОБА_4 з пропозицією продати чи здати в оренду належну їй квартиру, так як по сусідству з цією квартирою відповідач має кафе і він хотів перебудувати квартиру з метою розширення кафе. Порадившись з чоловіком та враховуючи, що вони знали ОСОБА_4 як сусіда з кращої сторони, останньому був наданий дозвіл на оренду приміщення. Розуміючи, що приміщення занедбане і використовувати його без проведення ремонту неможливо, ОСОБА_4 було запропоновано в рахунок оплати за перший рік оренди провести ремонт, який мав включати заливку підлоги, заміну вікон, облаштування прилеглої території, забезпечення охорони майна. Також оговорювалося, що всі інші поліпшення майна мають робитися таким чином, що по закінченню терміну оренди їх можливо буде демонтувати та повернути відповідачу. Була попередньо обговорена також подальша орендна плата, яка мала становити 2000 грн. на місяць. Договір спочатку мав укладатися терміном на один рік з подальшою пролонгацією за взаємною згодою сторін. Проходив час, ОСОБА_4 почав виконувати ремонт, але за оформленням документів до неї не звертався, тому вона спочатку в усному порядку при зустрічі нагадувала йому про необхідність оплати за користування майном та оформлення документів. 12.09.2016 року ОСОБА_4 направив їй свій варіант договору, в якому пропонувалося здати приміщення в оренду на строк з 15 березня 2015 року по 15 березня 2020 року з оплатою оренди на рівні однієї мінімальної заробітної плати. Вона в свою чергу підготувала проект договору, який влаштовував її, і на тих умовах орендної плати та строку оренди, які оговорювалися спочатку та направила його на адресу ОСОБА_4 .. Проте договір оренди вони так і не уклали, відносини між ними зіпсувалися, ОСОБА_4 не бажав з ними спілкуватися, а якщо і спілкувався, то все закінчувалося образами. Відповідач виконав ремонт та почав користуватися її приміщенням, підвів зі свого кафе до приміщення воду та електроенергію, на фасаді розмістив вивіски, які свідчать, що це приміщення є частиною його кафе. На сьогоднішній день вона не має доступу до приміщення, у неї немає ключів від вхідних дверей, що взагалі знаходиться в приміщені та в якому воно перебуває стані їй не відомо, оскільки майже три роки вона не має взагалі ніякого доступу до свого майна. Просила суд усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняті приміщення, а саме: коридору 4-2, коридору 4-1, кімнати 4-3 з житлового будинку літера «А», нежитлової прибудови літера «а6», що відповідає квартирі АДРЕСА_3 .м АДРЕСА_4 площею 13,6 кв.м., що відповідає 1/10 частині домоволодіння АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Токмань В.Т. (ордер серія ЗП №021647 від 13.03.2019р.) заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні.

Крім того, відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа КП «Житлосервіс-2а», про зобов`язання укласти договір оренди приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 є власником 1/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з коридору 4-2, коридору 4-1, кімнати 4-3 з житлового будинку літера «А», нежитлової прибудови літера «а6», що відповідає квартирі АДРЕСА_2 . загальною площею 71,5 кв.м, житловою 13,6 кв.м.. Зазначена частина домоволодіння знаходилась в занедбаному антисанітарному стані, не було ні води, ні теплопостачання, ні електричного рахунку, ніяких комунікацій не було, потребувала проведенню капітального ремонту. Приблизно восени 2014 року ОСОБА_5 чоловік ОСОБА_3 звернувся до нього з пропозицією спільного вкладення грошей в це приміщення як готель, або хотів йому продати, на що він відмовився. Після того він запропонував ОСОБА_5 вищезазначені приміщення здати йому в оренду та по взаємній домовленості між ними у період з березня по жовтень 2015 року ним був проведений капітальний ремонт, будівельно-ремонтні роботи на загальну суму 199531,20 грн., в т.ч. витрачено будівельних матеріалів, ресурсів на загальну суму 114781,39 грн.. На зазначену суму йому було завдано значних матеріальних збитків у вигляді вкладених ним матеріальних ресурсів, проведених капітальних будівельно-ремонтних робіт цих приміщень, проте загальною площею 57,9 кв.м., що складається з: нежитлового приміщення (сіни) І-ІІІ=45кв.м.; коридору 1-7=7,8кв.м.; коридору 1-6=5,1 кв.м., які він фактично займає, а не приміщення загальною площею 71,5 м.кв., житловою площею 13,6 кв.м., як зазначено у первісному позові ОСОБА_3 , що було відображено в проектах договору оренди зазначених приміщень, запропонованих, як ОСОБА_3 , так і ним. Враховуючи розмір орендної плати 2000 грн. на місяць, яка зазначена у позовній заяві ОСОБА_3 , та з урахуванням понесених ним матеріальних затрат на проведення капітальних будівельно-ремонтних робіт у розмірі 199531,20 грн. (відповідно до пункту 4.2.1 проекту договору оренди нежитлового приміщення від 01 серпня 2015 року, запропонованому відповідачем ОСОБА_3 ), тому виходить, що орендна плата ним вже сплачена за період з 01 серпня 2015 року до 01 листопада 2023 року. Але до теперішнього часу ОСОБА_3 ухиляється від укладання договору оренди цього нежитлового приміщення. Просив суд зобов`язати ОСОБА_3 укласти з ним договір оренди цього нежитлового приміщення загальною площею 57,9 кв.м., що складається з: нежитлового приміщення (сіни) І-ІІІ=45кв.м.; коридору 1-7=7,8кв.м.; коридору 1-6=5,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та його представник адвокат Ємельяненко С.А. (ордер серія ЗП № 022936 від 30.07.2018р.) зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 адвокат Токмань В.Т. зустрічні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні.Також надала відзив на зустрічний позов, в якому зазначила, що цей зустрічний позов суперечить нормам законодавства та інтересам ОСОБА_3 , як власника нерухомого майна. Вона не заперечує, що приміщення знаходилося і знаходиться в занедбаному стані. На сьогоднішній день у неї немає необхідності у використанні цього приміщеня для проживання та немає коштів на його відновлення. При цьому, занедбаний стан приміщення та відсутність коштів у власника не дає привід іншим особам заволодіти ним і змушувати до вчинення правочину щодо такого майна. Щодо домовленостей про оренду приміщення та про проведення в ньому ремонту зазначила, що дійсно між ОСОБА_4 , її чоловіком ОСОБА_5 і нею була розмова про здачу в оренду належного їй нерухомого майна, також обговорювалося, що ОСОБА_4 може провести ремонт в приміщенні в рахунолк орендної плати за один рік. Проте, письмового договору оренди вони не укладали, оскільки не дійшли згоди стосовно строку оренди та розміру орендної плати, що також підтверджуються проектами договорів, що вже подавалися до суду з позовною заявою. Не відповідає дійсності обставина, що вона чи її чоловік надавали згоду на виконання саме того об`єму ремонтних робіт, про який йдеться в зустрічному позові та у відзиві на первісний позов. В наданому акті № 1 прийняття виконаних будівельних робіт (форм 2в) відсутній її підпис, як власника майна, також відсутній Договір підряду з ТОВ «Он Лайн Азов» та документи про сплату суми в розмірі 199531,20 грн., тобто не має належних доказів на проведення ремонтних робіт в заявленому обсязі та вартості. Скориставшись тим, що її чоловік тяжко хворів і їх родина була зайнята його лікуванням ОСОБА_4 заволодів її приміщенням та почав там робити ремонт на свій розсуд з метою використання приміщення, як кафе. Водопостачання, електропостачання та каналізація підведені з сусіднього домоволодіння АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 є власником. В процесі ремонту були використані вживані вікна та вхідні двері. Стіни просто обтягнуті тканиною на дерев`яному каркасі, тобто всі ремонтні роботи були проведені з метою використання приміщення конкретною особою для кафе і для неї, як власника, цінності не мають. До того ж, з часу проведення робіт, а це жовтень 2015 року, позивач самостійно користується її приміщенням. Раніше між нею та ОСОБА_4 були лише переговори стосовно оренди приміщення, направлялися проекти договорів, але не було досягнуто згоди стосовно строку оренди, ціни договору, порядку проведення ремонтних робіт та їх вартості, жодним чином він не платив їй за користування її майном. Просила відмовти в задоволенні зустрічного позову.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Житлосервіс-2а» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що весною 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стали домовлятися про оренду цього приміщення, всі ці домовленості щодо договору були усними, позивачі були згодні, щоб ОСОБА_8 зробив ремонт в приміщенні, під час ремонту вони неодноразовуо приходили бачили, їм подобалося, а як тільки укладати договір, то вони не хотіли і просили більше грошей.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_4 друг його покійного батька, в 2013 році він приїхав та орендував приміщення під шашличний двір, став цим займатися, через 1-1,5 роки захотів зробити банкетний зал для людей, там було занедбане приміщення. Він усно домовився зі Старокожко, зробив в цьому приміщенні ремонт, його батько ще допомагав робити йому там ремонт, а потім Старокожко захотіли забрати це приміщення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить 1/10 частина домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з: коридору 4-2, коридору 4-1, кімнати 4-3 з житлового будинку літера «А», та нежитлової прибудови, що віддповідає квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 71,5 кв.м., житловою 13,6 кв.м.. Ці обставини ніким не оспорюються і підтверджені рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2006 року по справі 2-5688 (а.с.7-8), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12091520 від 09.10.2006р.(а.с.9), технічним паспортом на будинок (а.с.4-6), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №162124297 від 03.04.2019р. (а.с.185-187).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

При цьому, ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 1 ст. 759 ЦК України розкриває зміст поняття договору найму (оренди) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 793 ЦК України встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 794 ЦК України право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Так, за поясненнями представника позивача ОСОБА_3 (і ці обставини підтверджені відповідачем ОСОБА_10 і його представником як в судовому засіданні, так і в його зустрічній позовній заяві), вищезазначеним нерухомим майном з 2015 року та до теперішнього часу користується ОСОБА_10 і вона не має доступу до свого майна, не отримує від відповідача за таке користування її майном будь-яку плату. Також сторони підтвердилм у судовому засіданні, що між ними тривалий час йшли переговори щодо оформлення договору оренди цього нерухомого майна, проте вони так і не змогли дійти згоди щодо всіх істотних умов такого договору, зокрема, щодо строку оренди та розміру орендної плати.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, саме власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження ним й відповідно право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпоряджанні своїм майном.

За таких обставин та враховуючи, що відповідач ОСОБА_10 без будь-яких правових підстав користується майном, належним позивачці ОСОБА_3 на праві власності, та до якого вона не має доступу, суд вважає, що її вимоги за первісним позовом про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняті приміщення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_10 про зобов`язання ОСОБА_3 укласти з ним договір оренди спірного приміщення суд вважає безпідставними з огляду на те, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_11 в користуванні нерухомим майном та звільнити самовільно зайняті приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка складається з коридору 4-2, коридору 4-1, кімнати 4-3 в житловому будинку літ.«А» та нежитлової прибудови, загальною площею 71,5 кв.м., житловою площею 13,6 кв.м., що відповідає 1/10 частині домоволодіння АДРЕСА_1 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Житлосервіс-2а», про зобов`язання укласти договір оренди приміщення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою:

АДРЕСА_7 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян