Ухвала

30 березня 2020 року

м. Київ

справа № 303/369/15-ц

провадження № 61-5616ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2006 року № MKВ7АЕ00000024 в розмірі 37 891,44 доларів США.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2006 року № MKВ7АЕ00000024 в розмірі 37 891,44 доларів США, з яких: 7 772,33 доларів США - заборгованість за кредитом; 14 260,71 доларів США - за процентами за користування кредитом; 730,80 доларів США - за комісією; 15 127,60 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року (повний текст якої виготовлено 17 лютого 2020 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2015 року змінено, викладено резолютивну частину рішення в іншій редакції. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк) задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2006 року № MKВ7АЕ00000024 в розмірі 16 909,98 доларів США, з яких: 7 772,33 доларів США - заборгованість за кредитом; 9 137,65 доларів США - заборгованість за процентами. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

17 березня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як зазначено вище, ОСОБА_1 оскаржує постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, якою стягнуто з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» 16 909,98 доларів США.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

На день подання касаційної скарги - 17 березня 2020 року курс долара США, встановлений Національним банком України, складав 26,5249 грн за 1 долар США.

Таким чином, сума стягнення за оскаржуваним судовим рішенням в національній валюті України на час подання касаційної скарги становила 448 535,53 грн.

Позовну заяву подано у грудні 2014 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2014 року - 1 218 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви в цій справі).

Отже, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 7 308 грн (1 218 грн х 3 х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 7 308 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р?ні/ Печерс.р?н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, зокрема, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук