Справа № 587/193/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

27 березня 2020 року Сумським районним судом м. Суми в складі:

головуючого - судд Черних О.М.

при секретарі - Макошенець С.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 26 грудня 2016 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким, він передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 13 678 доларів США, які останній зобов`язався повернути йому до 26 квітня 2017 року, з щомісячною виплатою комісії 0,06 відсотків від суми позики, однак відповідач коштів не повернув, тим самим не виконавши взятих на себе грошових зобов`язань. Тому, враховуючи, що відповідач свої договірні зобов`язання у встановлений договором строк, не виконала, позивач просить стягнути з останньої на його користь суму боргу за договором позики.

Позивач до суду не з`явився, направивши заяву про підтримку позову та слухання справи у його відсутність.

Відповідач, повідомленийпро час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, і не повідомивсуд про причини неявки. Згідно з ст. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 26 грудня 2016 року сторони уклали договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 гроші в сумі 13 678 доларів США строком до 26 квітня 2017 року з щомісячною виплатою комісії 0,06 відсотків від суми позики. На підтвердження даного договору ОСОБА_2 надав розписку в присутності свідків. (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред`явлення на підтвердження укладання договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики.

Відповідні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 464/3790/16-ц та від 4 липня 2018 року по справі № 761/12665/14-ц.

Відповідно до ст. 536, 1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати, а позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірі, встановленому договором або законом, які виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором розмір процентів не встановлений, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, розписка ОСОБА_2 є договором позики, укладеним у простій письмовій формі, відповідають змісту ст. 1047 ЦК України. В силу ст. 1049 ЦК України ОСОБА_2 , як позичальник, зобов`язаний повернута позикодавцеві - ОСОБА_1 позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк, що встановлений розпискою тобто до 26.04.2017 р. Крім того згідно тієї ж розписки між сторонами була досягнута домовленість з приводу сплати комісії, що згідно розрахунку складає 303,65 доларів США (13 678 * 0,06 % * 37 місяців = 303.65).

Оскільки ОСОБА_2 вказаних зобов`язань не виконав, а тому сума боргу відповідача за Договором з урахуванням комісії, що підлягає стягненню, складає 13 981, 65 доларів США.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 484грн. 17 коп. в відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 235, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , загальну заборгованість в сумі 13 981, 65 доларів США, з яких 13 678 доларів США це сума боргу та 303,65 доларів США це сума комісії.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 - 3 484 гривень 17 копійок витрат у відшкодування судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Черних