Справа № 408/2583/19-ц
Провадження № 2/408/1023/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Кускової Т.В.

при секретарі Оноприч Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біловодського районного суду Луганської області справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народила сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року шлюб було розірвано.

Зазначала, що малолітній син після розірвання шлюбу знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач при з цього часу ухиляється від покладених на нього обов`язків відповідно ст. 180 СК України, долею дитини не цікавиться, добровільно надавати допомогу по її утриманню відмовляється, на контакт з позивачкою не виходить, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 1 (одного) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі. На позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання не повідомив, до суду надав відзив на позов, яким частково визнав позовні вимоги та виклав свої обґрунтування.

Так, судом встановлено, що згідно копії рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року по справі № 408/604/18-ц , шлюб, зареєстрований 01 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1125, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12 лютого 2016 року державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 384, вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї від 16 квітня 2019 року № 369, виданої Євсузьким старостинським округом Біловодської селищної ради Луганської області слідує, що позивачка ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 та має наступний склад сім`ї: ОСОБА_4 (мати), ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_3 (син), якиц перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки.

У відзиві, наданому суду, відповідач частково визнає позовні вимоги, вказує, що він систематично надає готівкові кошти дружині для матеріальної підтримки дитини, яку систематично відвідує, не заперечує проти стягнення з нього аліментів, в розмірі, вказаному в позовній заяві. В підтвердження доводів в частині надання коштів на дітей позивачем надано квитанції про грошові перекази, якими підтверджується сплата коштів на адресу позивачки за період 2017-2019 років.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно частини 1 статті 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За приписами цієї норми Сімейного Кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розглядаючи позовні вимоги в частині розміру аліментів, судом встановлено, що відповідач повністю згоден на сплату ним аліментів, посилаючись на його заробіток (доход), достатній для сплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України та те, що відповідач участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 на утримання їх малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 1 (одного) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши всі наявні матеріали справи, суд вважає, що позов пред`явлено з урахуванням інтересів дитини, а тому він підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 206,258,259,265,268,430 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180-182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 1 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у дохід держави у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кускова Т.В.