Ухвала

25 березня 2020 року

м. Київ

справа № 463/4831/15-ц

провадження № 61-4260ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Микуша Дмитра Михайловича на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 08 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Четверта Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2020 року представник заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Микуш Д. М. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року в указаній вище справі з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положення частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі не порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження, дата отримання заявниками оскаржуваної постанови всупереч вимогам пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначена, докази на підтвердження дати отримання цієї постанови надані не були.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, оскільки касаційна скарга подана з порушенням визначеного статтею 390 ЦПК України строку, до касаційної скарги не додані докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови, особам, які подали касаційну скаргу, необхідно надіслати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, конверт, яким було направлене судом апеляційної інстанції відповідне поштове відправлення, довідку суду чи надати інші належні докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови або зазначити інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявниками не сплачено судовий збір.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції позивачами було заявлено одну вимогу немайнового характеру (про встановлення факту, що має юридичне значення) та одну вимогу майнового характеру (про визнання права власності).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (що діяв на час звернення) за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (що діяв на час звернення) за подання позовної заяви немайнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що з 01 січня 2015 року мінімальна заробітна плата: у місячному розмірі - 1 218 грн.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить

Таким чином, за подання касаційної скарги в частині оскарження щодо вимог немайнового характеру (про встановлення факту, що має юридичне значення) підлягає сплаті судовий збір в розмірі (243,60 грн * 2) * 200 % = 974,40 грн.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Враховуючи, що із поданої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається ціни позову щодо вимог майнового характеру (визнання права власності), неможливо розрахувати розмір судового збору, а тому заявникам необхідно: самостійно обрахувати розмір судового збору за подання касаційної скарги; надіслати до Верховного Суду документ про сплату судового збору в порядку та розмірі встановлених законом щодо вимоги немайнового характеру та вимоги майнового характеру разом із документами на підтвердження ціни позову (експертна оцінка майна, тощо) для перевірки правильності розміру сплаченого заявником судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО-899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Всупереч вимогам пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти заявників, за наявності.

Крім того, у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Враховуючи викладене, заявникам необхідно уточнити касаційну скаргу, а саме зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України заявників, відомості щодо за наявності їх номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти та надіслати уточнену касаційну скаргу на адресу Верховного Суду з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Разом із тим, подана касаційна скарга надійшла до суду без документа, що підтверджує повноваження представника ОСОБА_2 - адвоката Микуша Д. М.

Частиною третьою статті 392 ЦПК України визначено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Касаційна скарга адвокатом Микушем Д. М. подана ним в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до касаційної скарги додано ордер, за яким надається ОСОБА_6 право представляти інтереси ОСОБА_1 в Верховному Суді.

Таким чином, оскільки касаційна скарга підписана представником ОСОБА_2 - адвокатом Микуш Д. М., тому касаційну скаргу потрібно залишити без руху, для надання документу, що підтверджує повноваження представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 .

Також всупереч вимогам пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано копій касаційної скарги разом із додатками відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Микуша Дмитра Михайловича на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 08 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Четверта Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров