№ 336/1651/20
пр. № 2-з/336/5/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дмитрюк О.В., при секретарі Петрові С.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 (представник заявника ОСОБА_2 ), особи, які можуть отримати статус учасників справи: відповідач ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В заяві зазначає, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2014 р. ОСОБА_3 визнано батьком ОСОБА_4 .. Дитина весь час мешкала з матір`ю за зареєстрованим місцем проживання. Дізнавшись про наміри матері дитини, ОСОБА_3 самостійно змінив місце перебування малолітнього сина, не повідомивши про це матір. Мобільний телефон дитини вимкнуто, батько дитини не виходить на зв`язок, дитина не відвідує шкільний заклад.

На теперішній час заявниця має намір в судовому порядку захистити права малолітнього сина, шляхом подання позову про стягнення з батька дитини аліментів на утримання сина, та шляхом визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Заявниця просить вжити заходів забезпечення позову шляхом постійного проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Запоріжжі разом із матір`ю ОСОБА_1 , до остаточного вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 по стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини; встановити наступний обов`язок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в реалізації права батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спілкування зі своїм малолітнім сином: дозволити спілкування батька та сина за допомогою телефону один раз на тиждень, з урахуванням режиму, можливості та бажання дитини; дозволити спілкування батька ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 за місцем проживання дитини в м. Запоріжжі, щотижня протягом 2-х годин у присутності матері ОСОБА_1 , з урахуванням режиму та можливості дитини; заборонити ОСОБА_3 змінювати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 за місцем проживання дитини в м. Запоріжжі разом з матір`ю ОСОБА_1 , до закінчення розгляду справи по суті; заборонити ОСОБА_3 особисто або через третіх осіб вивозити за межі України малолітнього ОСОБА_4 до закінчення розгляду справи по суті.

Заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи у відповідності до положень ст. 153 ч. 1 ЦПК України.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Приписами ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За вимогами ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позовну повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Як роз`яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити не можливо (п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України).

Як встановлено судом зі змісту заяви про забезпечення позову, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник спір щодо визначення місця проживання дитини, роз`язання якого урегульовано ст.ст.160-162 СК України.

Як визначено ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не визначено Законом.

ОСОБА_3 , з яким у заявниці виник спір щодо визначення місця проживання дитини, згідно заяви зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З наведеного вище, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подана з порушенням вимог ст.152 ч.1 п.1 ЦПК України, та не підлягає розгляду Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, що є підставою для відмови у її задоволенні.

Посилання в заяві ОСОБА_1 про намір звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів у порядку ч.2 ст.28 ЦПК України, не спростовують висновків суду з наведених вище підстав, оскільки умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, які в даному випадку стосуються спору щодо визначення місця проживання дитини.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (п.7 ст.153 ЦПК України), яка може бути оскаржена (п.11).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (представник заявника ОСОБА_2 , особи, які можуть отримати статус учасників справи: відповідач ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району) про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк