Постанова

Іменем України

30 березня 2020 року

м. Київ

справа № 234/17908/18

провадження № 61-19511св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі тепломережі»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 06 травня 2019 року в складі судді Мальованого Ю. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі тепломережі» (далі - АТ «ДТЕК Донецькі тепломережі»), у якому просив визнати незаконними та скасувати дії комісії Краматорської РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» щодо:

- відключення його від мережі електропостачання;

- нарахування та стягнення з нього штрафу в сумі 45 677 грн 83 коп.

Позов мотивований тим, що 22 червня 2018 року відповідач склав акт № 220133 про порушення позивачем Правил користування електричної енергії для населення (далі - ПКЕЕН) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням комісії Краматорського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 06 серпня 2018 року № 124, оформленим протоколом, на підставі вищевказаного акта зроблено розрахунок збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення ПКЕЕН, у розмірі 45 677 грн 83 коп.

Посилаючись на те, що житловий будинок був безгосподарним, позивач з сім`єю почати в ньому проживати лише з червня 2018 року, а оскаржуваний протокол не містить доказів його вини, ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту цивільного права.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 06 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року визнано неподаною та повернуто.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що ОСОБА_1 , отримавши 09 квітня 2019 року копію ухвали від 03 квітня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, станом на 06 травня 2019 року недоліки апеляційної скарги не усунув.

Короткий зміст вимог касаційної скаргита узагальнення її доводів

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанцій безпідставно повернув ОСОБА_1 апеляційну скаргу, роз`яснивши його право, у разі незгоди, на касаційне оскарження. Справа розглядалась судом односторонньо та з метою захисту інтересів відповідача.

Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано її з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У листопаді 2019 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України (у редакції, чинні на час подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

13 лютого 2019 року Краматорський міський суд Донецької області ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: зазначення в апеляційний скарзі прізвища, ім`я та по батькові третьої особи ОСОБА_2 , її місця проживання чи перебування. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Супровідним листом № 234/17908/18 від 03 квітня 2019 року копію вищевказаної ухвали надіслано ОСОБА_1 за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_2 ).

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали Донецького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 06 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року визнано неподаною та повернуто.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У частинах першій-третій статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина тертя статті 185 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, врахував, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали Донецького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху 09 квітня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 станом на 06 травня 2019 року недоліки апеляційної скарги не усунув, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погоджується з висновком апеляційного суду про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги відповідно до вимог частини третьої статті 185 ЦПК України.

При цьому апеляційним судом роз`яснено ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатись обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутись із апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного суду від 06 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді :В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко В. О. Кузнєцов