Справа № 346/6677/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/479/20
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду за заявою позивача на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. У мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції зазначив, що оскільки позовна заява залишається без розгляду за заявою представника позивача, то сплачена сума судового збору відповідно до правил п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» поверненню не підлягає, тому з цих підстав фактично відмовив у задоволенні клопотання про вирішення питання про повернення позивачу судового збору в ухвалі про залишення позову без розгляду згідно поданої заяви.

На дану ухвалу в частині відмови у задоволенні клопотання про вирішення питання про повернення позивачу судового збору представник позивача - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та ухвалити нове рішення про повернення позивачу судового збору в розмірі 3200,39 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував зменшення позовних вимог з 384039 грн до 54748 грн. При поданні первинного позову на суму 384039 грн сплачено судовий збір у розмірі 3840,39 грн - 1% від суми позову. У зв`язку із зменшенням суми позову до 54748 грн, позивач зобов`язаний був сплатити 640 грн судового збору (0,4 розміру прожиткового мінімуму на дату подання позовної заяви). Решта суми судового збору у розмірі 3200,39 грн суд повинен був повернути за заявою позивача, однак цього не зробив. Тому вважає висновок суду першої інстанції щодо відмови у поверненні судового збору помилковим.

До суду апеляційної інстанції представник позивача подав клопотання, у якому просить розглядати справу без його та позивача участі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена,виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2020 року представник позивача подав до суду заяву про залишення позову без розгляду в порядку ч.5 ст.257 ЦПК України і в ухвалі про залишення позову без розгляду, просив вирішити питання про повернення судового збору (а.с.166, т.2).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)).

Тобто, сума судового збору не повертається у разі залишення заяви без розгляду за заявою позивача, як і мало місце при розгляді питання у даній справі.

Суд виходив з того, що оскільки позовна заява залишається без розгляду за заявою представника позивача, то сплачена сума судового збору відповідно до правил п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" поверненню не підлягає. І такий висновок суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права.

Представник позивача в апеляційній скарзі посилається на те, що суд не врахував зменшення позовних вимог з 384039 грн до 54748 грн, не звернув увагу, що при поданні первинного позову на суму 384039 грн сплачено судовий збір у розмірі 3840,39 грн - 1% від суми позову; у зв`язку із зменшенням суми позову до 54748 грн, позивач зобов`язаний був сплатити 640 грн судового збору (0,4 розміру прожиткового мінімуму на дату подання позовної заяви). Решта суми судового збору у розмірі 3200,39 грн суд повинен був повернути за заявою позивача. Ці доводи колегія суддів відхиляє, оскільки у заяві про залишення без розгляду про ці обставини представник позивач не зазначав і відповідно вони не були підставою вирішення.

Оскільки представник позивача у поданій заяві про залишення позову без розгляду просив про повернення судового збору у порядку ст.257 ЦПК України, відповідно до якої у даному випадку повернення не передбачено, то суд першої інстанції правильно відмовив у поверненні судового збору у зазначеному учасником справи порядку.

Попри те, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у поданій апеляційній скарзі представник апелянта фактично посилається на повернення судового збору у зв`язку із зменшенням заявлених позовіних вимог під час розгляду справи судом першої інстанції, що є зовсім іншою підставою повернення, ніж вирішував суд при розгляді поданої заяви про залишення позову без розгляду у порядку ст. 257 ЦПК України. Позивач чи його представник на даний час не позбавлений права звернутися із відповідною заявою на підставі ст.7 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено саме такий порядок повернення судового збору, яку суд повинен вирішити відповідно до норм процесуального права.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта