Провадження №: 6/755/1551/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі Головуючого судді САВЛУК Т.В., при секретарі Бурячек О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженною відповідальністю «Колекторське агенство «ПАКТУМ», заінтересовані особи: Приватне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженною відповідальністю «Колекторське агенство «ПАКТУМ», заінтересовані особи: Приватне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до поданої заяви, Товариство з обмеженною відповідальністю «Колекторське агенство «ПАКТУМ» просило суд: «замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» у виконавчому листі № 755/17544/15-ц, на його правонаступника Товариство з обмеженною відповідальністю «Колекторське агенство «ПАКТУМ»»

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. (п. 2 ч.3 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши наведені Товариство з обмеженною відповідальністю «Колекторське агенство «ПАКТУМ» доводи щодо підстав заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою заявуПублічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду - задоволено.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23 червня 2015 року по справі № 1003/14 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в розмірі 120503,18 грн., витрат повязаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 1605,18 грн.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, 15 грудня 2017 року ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал»» укладено Договір № 151217нв про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами.

Згідно з вище вказаним Договором відбулось відступлення права вимоги, в тому числі за Кредитним договором № R6В від 20 серпня 2012 року, що був укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 .

26 грудня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал»» та ТОВ «Колекторське агентство «ПАКТУМ» укладено Договір № 151217нв про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами.

Згідно з вище вказаним Договором відбулось відступлення права вимоги, в тому числі за Кредитним договором № R6В від 20 серпня 2012 року, що був укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 .

09 лютого 2016 року Оржицьким районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 50102054 з примусового виконання виконавчого листа № 755/17544/15-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 20 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за договором кредиту.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно положень частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тобто, заміна стягувача можлива також і до відкриття виконавчого провадження, адже, незалежно від факту перебування чи не перебування вище вказаного виконавчого листа на примусовому виконанні у органах Державної виконавчої служби набув статусу стягувача.

Отже, виходячи з наведеного, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження (розгляду). Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 21.02.2011 і відповідно до якої (позиції) поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження.

Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» названий суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Більше того на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження, що також підтверджується судовою практикою.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, слід дійти висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

В свою чергу відступлення права вимоги (уступка вимоги - цесія) є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Тобто, цесія є заміною особи у зобов`язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов`язання. При цьому договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги, і чинний Цивільний кодекс України не містить жодних заборон з цього приводу, а відтак сторони самі визначають оплатний договір цесії чи безоплатний. Якщо договір цесії є оплатним, то до нього застосовуються положення про договір купівлі-продажу, а якщо безоплатний, то підлягають застосування положення про договір дарування.

Згідно з пп. 14.1.255 ПКУ відступлення права вимоги - операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації. Тобто в дане поняття включаються операції з переуступки будь-яким кредитором (первісним або наступними) будь-яких прав вимог боргу третьої особи (грошових і негрошових) новому кредитору за компенсацію у будь-якій формі (грошову та негрошову) чи без такої.

Згідно зст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, законодавцем передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.02.2016р. у справі № 910/6098/14, та від 15.04.2015 у справі № 910/6098/14).

У Постанові Верховного суду України від 01.04.2015 року у справі № 3-30гс15 зазначено, що зміст зобов`язання (обсяг прав та обов`язків сторін) внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні залишається незмінним. Відтак, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора, але обсяг цих прав та умови визначаються саме на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто, законодавцем передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

ТОВ «Колекторське агентство «ПАКТУМ», в особі уповноваженого представника, наголошує, що Товариство є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» внаслідок укладання 26 грудня 2017 року Договору про відступлення права вимоги №151217нв між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал», яка в свою чергу є правонаступником Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «ПАКТУМ», тому має право звернутися до суду з заявою про заміну стягувача.

В той же час, для встановлення факту відступлення права вимоги ТОВ «Колекторське агентство «ПАКТУМ» суду необхідно встановити факт відступлення права вимоги по кредитному договору, дату відступлення права вимоги, а також встановити, які саме права вимоги передаються.

При цьому, доданий до заяви витяг з Додатку до договору відступлення права вимоги №151217нв від 15 грудня 2017 року не відтворює інформації, яка містить у цьому Додатку та безпосередньо стосується відповідачів у даній справ, поданий до суду документ не підписаний уповноваженим представником юридичної особи, яка має право засвідчувати цей документ, тому не може сприйматися судом, як належний доказ відступлення права вимоги від ПАТ «ВТБ Банк» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» відносно боржників за певним кредит ним договором.

Також, доданий до заяви витяг з Додатку до договору відступлення права вимоги №151217нв від 26 грудня 2017 року не відтворює інформації, яка містить у цьому Додатку та безпосередньо стосується відповідачів у даній справ, поданий до суду документ не підписаний уповноваженим представником юридичної особи, яка має право засвідчувати цей документ, тому не може сприйматися судом, як належний доказ відступлення права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» на користь ТОВ «Колекторське агентство «ПАКТУМ» відносно боржників за певним кредит ним договором.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК).

Однак, ТОВ «Колекторське агентство «ПАКТУМ» не долучено акт прийому-передачі документів від первісного кредитора до нового кредитора з копіями всіх документів, які передано новому кредитору відносно конкретного боржника, а саме: кредитний договір, додаткові угоди до нього, інше, що мали підтвердити підстави виникнення у відповідача за цим позовом зобов`язань цивільно-правового характеру перед новим кредитором.

Відповідно ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В заяві про заміну стягувача заявник посилається на відсутність законодавчо закріпленої вимоги надання суб`єктом звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження чіткого переліку документів та додатків, які необхідно надати суду, тому наданий договір відступлення права вимоги, є, на думку заявника, достатнім та безпосереднім доказом правонаступництва.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Так, відповідно до положень ч. 2, 4, ст. 95 Цивільного процесуального кодексу, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та враховуючи скорочений строк розгляду заяв про заміну сторони правонаступником, учасникам справи направлено виклики до суду, однак стягувач та боржник в судове засідання не з`явились, процесуальним правом надати докази на підтвердження чи спростування наведених у заяві підстав для заміни сторони виконавчого провадження не скористались, за таких обставин суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, які долучено стягувачем до заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, з викладеного вбачається, що ТОВ «Колекторське агентство «ПАКТУМ», всупереч ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, не довів суду належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від Приватного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» та факт переходу права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» до ТОВ «Колекторське агентство «ПАКТУМ», а відтак не довів наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що заява Товариства з обмеженною відповідальністю «Колекторське агенство «ПАКТУМ», заінтересовані особи: Приватне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, що не підлягає задоволенню, при цьому Товариства з обмеженною відповідальністю «Колекторське агенство «ПАКТУМ» не позбавлене права на повторне звернення до суду з заявою про заміну стягувача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 512, 514, 517 Цивільного кодексу України, ст. 354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженною відповідальністю «Колекторське агенство «ПАКТУМ», заінтересовані особи: Приватне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: