П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року м. Київ

Справа № 22-3537 Головуючий у1-й інстанції - Зотько Т. А.

Унікальний № 754/13319/19 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

у с т а н о в и л а:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 пред`явила в суд позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, атакож кошти на своє утримання у твердій грошовій сумі 1 500 гривень щомісячно від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років (а.с.1-5).

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дівчинка знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, а тому позивач вимушена звернутись до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері, з якою проживає дитина.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : 1) на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі 2 000 грн, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 04 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття; 2) аліменти на її утримання в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 04 вересня 2019 року, і до досягнення дитиною трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_2 , або до зміни матеріального стану сторін. Судові витрати по сплаті судового збору розмірі 1536 грн 80 коп. віднесені за рахунок ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить: 1) рішення суду в частині визначення щомісячного розміру аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 змінити, зменшити розмір аліментів з 2 000 грн до 889 грн 50 коп.; 2) в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1 000 грн щомісячно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позову (а.с.113-116).

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому через адвоката Жвавця В. В., ОСОБА_2 заперечувала проти її задоволення та вказала на безпідставність її доводів і правильність висновків суду першої інстанції. Позивач наголосила суду на тому, що всі дії відповідача направлені виключно на приховування власного доходу з метою абсолютної мінімізації своєї участі у вихованні і утримання дочки ОСОБА_5 . Водночас відповідно до закону розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У додаткових поясненнях до своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 наполягав на її задоволенні та вказав, що на сьогоднішній день його матеріальне становище не дає йому можливості виплачувати аліменти у розмірі, який бажає отримувати позивачка, адже відповідач за рішенням суду повинен також сплачувати аліменти на утримання двох старших дітей у загальному розмірі 2 600 грн. щомісячно.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При розгляді справи районним судом були встановлені наступні обставини.

Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач неодноразово зверталась до відповідача та намагалась у досудовому порядку визначити розподіл обов`язків щодо виховання та утримання їх спільної доньки, однак домовленості щодо сплати аліментів між сторонами не досягнуто.

Відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, синів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року з відповідача на утримання неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стягнуто аліменти у розмірі 2 000 грн щомісячно на кожну дитину.

За встановлених обставин при частковому задоволенні позовних вимог районний суд виходив з такого. Відповідач є особою працездатного віку, має фізичну можливість надавати допомогу на утримання дитини, доказів щодо неможливості сплачувати аліменти, відповідачем суду не надано, являючись батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_10 зобов`язаний утримувати її до повноліття. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягення дочкою трирічного віку районний суд вважав, що відповідач взмозі надавати щомісячне утримання у розмірі 1 000 грн. щомісячно.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, висновки районного суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини відповідають обставинам справи.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для часткового задоволення цієї частини позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.97-98).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У даній справі відповідач офіційно не працевлаштований, однак підтверджує, що працює без офіційного працевлаштування і має певні доходи, які вважає невеликими, та продовжує надавати матеріальну допомогу усім своїм неповнолітнім дітям (а.с.47).

Водночас, в ході розгляду судом даного спору відповідачем не наведено обставин, які в контексті ст. 182 СК України свідчили б про відсутність можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 50% законодавчо встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У матеріалах справи відстуні дані, що ОСОБА_1 має незадовільний стан здоров`я чи має інвалідність, отже відповідач є фізично здоровим та працездним.

Сама по собі обставина відсутності офіційних даних про доходи відповідача не свідчить про об`єктивну відсутність можливості виконання батьком свого обов`язку утримувати власних дітей, забезпечуючи створення умов, необхідних для всебічного та гармонійного їх розвитку.

Відповідач крім дочки ОСОБА_5 має на своєму утриманні двох інших неповнолітніх дітей, синів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Районним судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року з відповідача на утримання неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_9 стягнуто аліменти у розмірі 2 000 грн щомісячно на кожну дитину. Однак постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року змінене в частині визначення щомісячного розміру аліментів на утримання дітей. Щомісячний розмір аліментів зменшений з 2 000 грн щомісячно до 1 300 грн щомісячно (а.с.105-110).

Дочка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 є наймолодшою з трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_1 .

Колегія суддів не може підтримати аргументи відповідача, які зводяться до того, що діти, які мають обох батьків, повинні мати утримання на рівні прожиткового мінімуму. Адже діти, які мають двох працездатних батьків, вправі розраховувати на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як було вже зазначено вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» було передбачено, що прожитковий мінімум для дітей до 6 років на 2019 рік складає: починаючи з січня 2019 - 1 626 грн; з липня - 1 699 грн; з грудня - 1 779 грн.

Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей до 6 років на 2020 рік складає: починаючи з січня 2020 - 1 779 грн; з липня - 1 859 грн; з грудня - 1 921 грн.

Ураховуючи всі вищенаведені обставини, які мають істотне значення, у їх сукупності та у взаємозв`язку з тією обставиною, що дочка ОСОБА_12 не досягла трирічного віку, є хворобливою (а.с.18-28), апеляційний суд вважає, що визначений районним судом розмір аліментів 2 000 грн, тобто до 67 грн на день (2000 : 30), на утримання дочки за наявності умов щодо обмеження утримання з боку матері (позивач у справі), яка здійснює догляд за дитиною, а тому позбавлена можливості повноцінно працювати, є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини та відповідає можливостям батька щодо здійснення утримання своєї неповнолітньої дочки. Одночасно апеляційний суд також має на увазі ту обставину, що у травні 2020 року сташий син відповідача досягне повноліття, що припинить обов`язок ОСОБА_1 по сплаті аліментів на його утримання за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року, зі змінами, внесеними судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції при вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дочки відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування цієї частини оскаржуваного рішення немає.

Водночас доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання заслуговують на увагу та можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування цієї частини оскаржуваного рішення з огляду на таке.

За правилами ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

У даній справі при вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки районним судом в порушення вимог ч. 4 ст. 84 СК України взагалі не вирішувалося питання чи може батько дитини надавати матеріальну допомогу ОСОБА_2 .

Тому висновки районного суду про обгрунтованість цієї частини позову не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Судом порушені встановлені ст.89 ЦПК України правила оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 84 СК України.

Як вже зазначено вище, відповідач офіційно не працевлаштований, однак є працездатним та підтверджує, що працює без офіційного працевлаштування і має певні доходи, які вважає невеликими.

Ураховуючи ту обставину, що відповідач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей і в розпорядженні суду відсутні докази, що розмір отримуваних ним доходів є достатнім для надання утримання також і матері його наймолодшої дитини ОСОБА_2 , з якою проживає дочка ОСОБА_12 , до досягнення дочкою трьох років, апеляційний суд доходить висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 за своїм матеріальним становищем може надавати матеріальну допомогу позивачці на її утримання.

Відповідно до положень п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

За правилом ч. 2 ст. 376 ЦПК неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на встановлені апеляційним судом: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позову.

За правилом ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У даній справі у зв`язку з частковим скасуванням рішення суду першої інстанції судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають зменшенню до 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позову.

У зв`язку з чим, рішення суду в частині вирішення питання розподілу судових витрат змінити.

Зменшити розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави, з 1 536 грн 80 коп. до 768 (сімсот шістдесяти восьми) грн 40 коп.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома