Номер провадження по справі 2/387/61/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2020 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :
головуючого судді Майстер І. П.
при секретарі судового засідання Поляруш С.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Добровеличківська селищна рада Добровеличківського району Кіровоградської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.07.2012. Відповідач у справі є її колишнім чоловіком. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2005 шлюб між ними було розірвано. Починаючи з 2007 року по день звернення до суду з відповідним позовом ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача, не приймає участі у витратах на утримання будинку, однак зняти реєстрацію місця свого проживання в будинку ОСОБА_1 не бажає, чим порушує її право власності .
Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно належним чином надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі.
Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Добровеличківська селищна рада Добровеличківського району Кіровоградської області представника в судове засідання не забезпечила, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно, належним чином.
Враховуючи, що позивач не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 07.07.2012, номер витягу 11542123 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2013 року, номер витягу 14895136 ( а.с.13, а.с.20 ).
Згідно з свідоцтвом про придбання арештованого майна з публічних торгів ( аукціонів) , якщо вони не відбулися від 07 липня 2012 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявила бажання залишити за собою не продане майно, що раніше належало боржнику ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданому Добровеличківською державною нотаріальною конторою 29.07.2009 за реєстром №1321 ( а.с.12).
Згідно з домовою книгою для реєстрації громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_2 , встановлено, що місце проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстроване по АДРЕСА_1 (а.с. 9-11 ).
Відповідно до рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2012, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 ( а.с.14).
Згідно з технічним паспортом на садибний ( індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстровий №1398/10, встановлено, що замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_3 ( а.с.15-17).
Відповідно до типового договору про надання населенню послуг з водопостачання від 02.08.2013 встановлено, що Добровеличківське КП «Нілот» уклало договір з ОСОБА_3 щодо надання водопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.18-19).
Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Добровеличківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ) встановлено, що в Добровеличківському районному відділі ДРАЦС ГТЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 19.04.2018 року, актовий запис №8 ( а.с.21).
Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданої Добровеличківською селищною радою Добровеличківського району Кіровоградської області № 2048 від 23.07.2019 встановлено, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , 1978 року народження, входить чоловік - ОСОБА_5 , 1979 року народження, син - ОСОБА_4 , 1998 року народження (а.с.22).
Відповідно до наданого акту про фактичне місце проживання (не проживання) особи на території Добровеличківської селищної ради за адресою АДРЕСА_1 , № 77 від 23.03.2020 комісією Добровеличківської селищної ради складено акт про те, що громадянин ОСОБА_2 не проживає за адресою по АДРЕСА_1 близько 15 років.
Також в матеріалах справи наявні 5 фотокарток, якими підтверджено те, що будинок за адресою по АДРЕСА_1 не придатний для проживання та у ньому ніхто не проживає.
Згідно з ч. 3 ст. 8 Конституції України її норми є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується.
Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник, згідно вимог ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі, і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Згідно ст. 109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 346 ЦК України право власності може буди припинене в інших випадках, встановлених законом.
Згідно з ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд зазначає, що факт непридатності проживання у житловому будинку у АДРЕСА_1 , а також акт комісії про фактичне місце проживання (не проживання) особи на території Добровеличківської селищної ради за адресою АДРЕСА_1 , №77 від 23.03.2020, - доводять ту обставину, що ОСОБА_2 не проживає більше року у будинку за зазначеною зареєстрованою адресою. Також наданий договір про надання населенню послуг з водопостачання, який укладений із позивачкою, доводить те, що саме вона утримує власний будинок та зобов`язана сплачувати відповідні комунальні платежі.
Отже факт знаходження на реєстраційному обліку відповідача в домоволодінні позивача позбавляє ОСОБА_1 можливості в повній мірі розпоряджатися належним їй на праві приватної власності будинком.
Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, що належить позивачеві .
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у розмірі 768 гривень 40 копійок.
Керуючись ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 81, 141, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 768 гривень ( сімсот шістдесят вісім) 40 копійок.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка селище Мяунджа Сусуманського району Магаданської області Російської Федерації, жителька АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт.Добровеличківка Кіровоградської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.