Справа №720/1760/19
Провадження № 2/720/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Новоселиця.

Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,

про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами був зареєстрований 16 серпня 2010 року що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу за актовий запис №66 від 16.08.2010 року. Даний шлюб був розірваний 21 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу №12.

Після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати разом однією сім`єю за офіційним місцем реєстрації ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . Підтвердження того, що вони проживали однією сім`єю є те, що ОСОБА_5 за своє життя 16 грудня 2015 року оформив на користь позивача заповіт яким заповів на її користь квартиру яка розташована по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

14 січня 2019 року вона подала заяву до нотаріальної контори на прийняття спадку після смерті спадкодавця.

В процесі оформлені прийняття спадку з`ясувалось, що на спадкодавця в Приватбанку є відкритими рахунки на яких наявні грошові кошти які вони збирали разом під час спільного проживання однією сім`єю.

Оскільки шлюб між сторонами був розірваний вона іншим чином не може довести дану обставину лише як довести юридичний факт спільного проживання однією сім`єю більш як п`ять років до часу відкриття спадку.

Дана обставина може бути доведена показами свідків яки вона просить допитати та доданими до позовній заяви доказами.

Ухвалою судді від 23 серпня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначена до підготовчого судового засідання.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, та обґрунтовую свою позицію тим, що позивач претендує на спадкування після смерті спадкодавця як спадкоємець четвертої черги та за заповітом, а відповідач є спадкоємцем другої черги за правом представлення оскільки її батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був рідним братом спадкодавця ОСОБА_5 . Крім того посилається на п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у ільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності.

Віповідачка стверджує, що ОСОБА_1 припинила спільне проживання спадкодавцем навіть до розірвання шлюбу а після розірвання шлюбу у 2015 році позивачка виїхала з України до Республіки Молдова та навіть перевела свою пенсію для її отримання за постійним місцем проживання.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та будучи допитана за правилами свідка суду додатково показала, що після розірвання шлюбу зі спадкодавцем вона продовжувала проживати з ним разом однією сім`єю, мали спільний сімейний бюджет та вели спільне господарство. Під час спільного проживання бувало, що вона виїхала за межі України до своїх дітей які проживають в м. Кишинів. Пенсію вона дійсно перевела для отримання в Молдові але по причині того, що курсова ризниця Української гривні та Молдавського лея до долару США була кращою та їй було вигідно її отримувати в Молдові. Гроші яки знаходяться на рахунках в ПриватБанку набути спільною працею, та більша частина грошей є гроші від продажу квартири яка належала їй на праві власності до реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 .. Факт спільного проживання більш як п`ять років зі спадкодавцем підтверджується спільними сімейними фотографіями з весілля її сина яка проводилась в м. Кишинів, де вони були разом як одна сім`я, та можуть підтвердити свідки які часто навідувалися до них в гості.

Відповідач позов не визнала суду пояснила, що ОСОБА_5 є рідним братом її батька, та після розірвання шлюбу з позивачкою, остання зрідка навідувалась до нього в гості, оскільки дядя був доброю людиною. Ніяких ремонтів позивачем не проводилися в квартирі, городу дядя не мав.

Наданими сторонами доказами а саме показами свідка ОСОБА_7 , яка проживає по сусідству з квартирою покійного ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_5 , жили вони разом десь 4-5 років, разом їх бачила на городі біля будинку, ходили до церкви та на різні свята.

Показами свідка ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_5 жив сам. Вона була у нього на кухні приносила їсти, в квартирі було брудно. ОСОБА_1 вона бачила зрідка, рази три протягом трьох років. ОСОБА_5 мав жахливий вигляд його просто було кинуто на призволяще.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що він є чоловіком відповідача та зрідка навідувався в гості до ОСОБА_5 приносив йому їсти та просто навідувався в гості. Жодного разу він не зустрів ОСОБА_1 в квартирі, та по обстановці яка була в квартирі можна було побачити, що крім спадкодавця більше ніхто не проживає в ній. ОСОБА_1 можливо і зрідка появлялась.

З свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 16 серпня 2010 року серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 ат ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 16 серпня 2010 року за актовий запис №66 у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького УЮ в Чернівецькій області. Даний шлюб був розірваний про свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане 21 квітня 2015 року серії НОМЕР_2 за актовий запис №12 зареєстроване у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького УЮ в Чернівецькій області.

Заповітом від 16 грудня 2015 року зареєстрований в реєстрі за №4645 ОСОБА_5 квартиру по АДРЕСА_2 . Новоселиця заповів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заповітом від 31 січня 2017 року зареєстрованого в реєстру за №2527 завіреного приватним нотаріусом Бежан Д.С., ОСОБА_5 житловий будинок розташований в АДРЕСА_3 та земельну ділянку загальною площею 0.6942 га заповів ОСОБА_3 .

З спадкової справи від 14 січня 2019 року за №3/2019 вбачається, що заяву про прийняття спадку подала 10 квітня 2019 року ОСОБА_3 та 14 січня 2019 року ОСОБА_9 .

З довідки №47 та 48 від 11 січня 2019 року видані Новоселицькою Тепломережою вбачається, що ОСОБА_9 проживала по АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_5 ..

З листа АТ КБ «ПриватБанку» від 10 квітня 2019 року вбачається, що з 2105 по 2018 рік ОСОБА_5 відкрив депозитні рахунки у Новоселицькому відділенні ПриватБанку у національній валюті України та валютні рахунки.

З листа начальника відділу обслуговування громадян від 17 жовтня 2019 року за №2932/02-06 вбачається, що з 01 грудня 2015 року ОСОБА_1 знята з обліку в Новоселицькому відділі обслуговування громадян у зв`язку із запитом справи Національною комісією соціального страхування Республіки Молдова.

З офіційної відповіді щодо перетену державного кордону України з Молдовою ОСОБА_1 протягом 2015, 2016, 2017, 2018 роках від 25 жовтня 2019 року за №720/3947/19 встановлено, що вона протягом 2015 року перебувала на Україні 32 дня, протягом 2016 року перебувала на території України 250 днів, протягом 2017 року перебувала на території України протягом 96 днів, протягом 2018 року перебувала на території України протягом 48 днів.

З договору купівлі продажу від 08 червня 2016 року зареєстрованого в реєстрі за №1156 вбачається, що інтереси продавця ОСОБА_10 представляє на підставі довіреності громадянка Молдови ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебуває на реєстраційному обліку по АДРЕСА_4.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року N 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» п.4 роз`яснюється, що Судам слід враховувати, що згідно зі статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місцем перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Згідно з ст..29 Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ч.2 ст..3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За положеннями частини першої-другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» абз. 3 п.3 роз`яснюється, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясовується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

В процесі розгляду судом оглянуто Справу №720/490/19 Провадження №2-щ/720/30/19 та встановлено, що ухвалою суду від 07 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини залишена без розгляну на підставі ст.. п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, оскільки між сторонами існує спір про право.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто процесуальним засобом реалізації права на судовий захист в окремому провадженні є заява.

Позивачка використала механізм окремого провадження, пред`явила до суду позов претендуючи на частину майна спадкодавця після смерті спадкодавця використовуючи механізм прийняття спадщини за заповітом та доведення в судовому засіданні, що під час спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю вони набули спільне майно а саме грошові кошти, що знаходяться на рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» та які є спільною сумісною власністю, проте жодних вимог позовного характеру не заявляла.

Отже від встановлення юридичного факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не залежить виникнення права на спадкування майна останньої, оскільки вона успадковує частину майна спадкодавця за заповітом.

Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України, Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд провівши системний аналіз наданих сторонами доказів та зазначених правових норм у своєї сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов висновку, що місцем проживання ОСОБА_1 слід вважати адміністративно-територіальна одиниця, на території якої вона проживала строком понад шість місяців на рік, а місцем перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Оскільки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з спадкодавцем а саме протягом 2015, 2016, 2017 та 2018 року проживала менш як шість місяців на рік за адресою АДРЕСА_1 , слід вважати, що її місцем проживання є м. Кишинів Республіка Молдова а на території України за адресою АДРЕСА_1 , вона періодично перебувала протягом останніх п`яти років які передували до дня смерті спадкодавця ОСОБА_5 ..

Отже, на підставі викладених обставин слід відмовити у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.245,246,258-273, 354 ЦПК України, ст.. 3 СК України, ст..3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні", ст..16, 29 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.