Справа № 190/1847/19
Провадження №2/190/116/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. П`ятихатки

Дніпропетровської області

П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Москалець А.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю,-

встановив:

ОСОБА_1 , звернулася до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вони є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що відповідач не забезпечує належні умови проживання, освіти та розвитку дітей. В 2018-2019 році діти без поважних причин пропустили навчальні дні у школі. Просить визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з нею та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судове засідання не явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 , двічі (повторно) підряд в судове засідання не явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. (а.с.36,68,75)

Представник третьої особи, служби у справах дітей П`ятихатської РДА Дніпропетровської області в судове засідання не явився, про розгляд справи повідомлені належним чином..

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копій свідоцтв про народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , батьками яких є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . (а.с.13-14)

Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2011 року, шлюб між сторонами по справі розірвано та ОСОБА_6 після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище - ОСОБА_6

Згідно копії характеристики від 10.10.2019 року ОСОБА_1 працює в ПП ОСОБА_8 де зарекомендувала себе з позитивної сторони. (а.с.16)

Згідно акту обстеження умов проживання від 18.10.2019 року ОСОБА_1 з метою обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , комісія дійшла висновку, що умови проживання в будинку задовільні, умови для можливого перебування дітей - належні. (а.с.18,80)

Згідно довідки вих. №80 від 24.10.2019 року Саївської ЗШ І-ІІІ ступенів П`ятихатської районної ради Дніпропетровської області, учні 3 класу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в 2019/2020 навчальному році у період з 02.09.2019 року по 09.10.2019 року не відвідували школу 9 робочих днів без поважних причин. В 2018/2019 навчальному році без поважних причин ОСОБА_9 пропустила 67 днів навчальних занять а ОСОБА_10 - 71 день. (а.с.19,81)

Згідно листа вих. №370/18 від 21.05.2018 року служби у справах дітей П`ятихатської РДА Дніпропетровської області, 16.05.2018 року було відвідано ОСОБА_2 , який разом з дітьми проживав за адресою: АДРЕСА_2 де виявлено, що дітям добре живеться з батьком, вони його люблять і бажають надалі з ним проживати, також продемонстрували свої знання та вміння і повідомили, що всім необхідним забезпеченні, мають всі необхідні речі. ОСОБА_2 також повідомив, що між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_1 відбулася телефонна розмова під час якої було прийнято спільне рішення, що діти і надалі будуть з ним проживати, а він не бути перешкоджати матері бачитися з ними та брати участь у їх виховані. (а.с.20,78)

Згідно листа вих. №538/19 від 23.07.2019 року служби у справах дітей П`ятихатської РДА Дніпропетровської області, 22.07.2019 року було здійснено виїзд до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та з`ясовано, що останній там не проживає більше трьох тижнів, разом з дітьми переїхав до м. Дніпро, оскільки там працевлаштувався. На телефоні дзвінки працівників служби у справах дітей не відповідає і на контакт не йде. (а.с.21)

Згідно листа вих. № 815/19 від 23.10.2019 року служби у справах дітей П`ятихатської РДА, 08.10.2019 року був здійснений комісійний виїзд в родину ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки стану та умов проживання малолітніх дітей та прийнято рішення про відібрання дітей з родини ОСОБА_2 .. Діти влаштовані до центру соціально-психологічної реабілітації дітей для проведення соціально-психологічної реабілітації та з`ясування всіх обставин. (а.с.22)

Згідно ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

У Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Показовим є рішення ЄСП в справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним - тобто розлучення дитини з матір`ю, може бути лише у винятковим випадках, що відповідає і правовому висновку ВСУ у справі № 6-2445цс16.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7,8 ст. 7 СК при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Згідно ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зроблено висновок, що «Декларація прав дитини не є міжнародним договором. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. У зв`язку з наведеним Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року».

У ході розгляду справи встановлено, що позивач має постійне місце роботи та джерело існування, нею створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дітей, відповідач змінив місце проживання, не приймає мір до підтримання контактів з дітьми, не зміг забезпечити належні умови для виховання та розвитку дітей, та з урахуванням всіх обставин, досліджених в судовому засіданні, суд вважає необхідним визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю, що відповідає інтересам дітей, з метою забезпечення повноцінного догляду, виховання та піклування про дітей.

Керуючись ст.ст.10,12,13,80,263-265, 280-283 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з їх матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя