БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/36/20
Справа № 356/710/19
Р І Ш Е Н Н Я(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2020 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У С Т А Н О В И В:

01.10.2019 позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2017року. Шлюбне життя не склалося, через різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Від шлюбу з відповідачем мають доньку- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подальше спільне життя з відповідачем є неможливим та суперечить інтересам позивача, тому просить шлюб розірвати, який зареєстрований Тбіліською службою цивільного реєстру Агентства розвитку державних сервісів, актовий запис № 7 від 05.09.2017року.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21.10.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 26.11.2019 року.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 10.02.2020 року закінчено підготовчий розгляд та призначено справу до судового розгляду на 24.03.2020року.

Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області та відповідно до інформаційної довідки виконавчого комітету Березаської міської ради відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування чи постійного його заняття(роботи). Останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача, відповідно до наданої інформації : АДРЕСА_1 . (а.с. 14,17).

Конверти з повістками про виклик до суду ОСОБА_4 на 14.01.2020, 10.02.2020,24.03.2020, були направлені на адресу останнього відомого місця проживання ОСОБА_4 повернулися неотриманими ним (а.с.29; 31,38).

Разом з тим ,відповідач викликався відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України 10.02.2020, 24.03.2020. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог ст. 128, 131 ЦПК України.

Відповідач, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, ним не подано відзиву, зважаючи на те що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання здійснюється судом, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

До матеріалів справи додано свідоцтва про укладення шлюбу, яке грузинською мовою з перекладом на українську мову, завірено нотаріусом Київського нотаріального округу на трьох аркушах, які прошиті та скраплені печаткою нотаріуса ,з якого вбачається що, Тбіліською службою цивільного реєстру Агентства розвитку державних сервісів, було зареєстровано шлюб та видано свідоцтво про укладення шлюбу, актовий запис № 7 від 05 вересня 2017року між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , Україна та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , Грузія ,Тбілісі , особистий номер НОМЕР_1 від 05 вересня 2017 року . Після укладення шлюбу прізвище дружини : « ОСОБА_8 » (а.с.6).

Судом встановлено, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її не можливо. Шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно ст. 58 Закону України "Про міжнародне приватне право" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Згідно ст.63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків.

Згідно ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Документом, яким встановлено безпосередні процедури легалізації шлюбу, укладеного за кордоном, є Наказ Міністерства юстиції України "Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні" № 52/5від 18.10.2000 року із змінами та доповненнями. Тобто, для визнання шлюбу державою Україна, укладеного в іншій країні, з усіма правовими наслідками, шлюб необхідно легалізувати. За загальним правилом, легалізація це процедура приведення документів у ту форму, яка відповідає законодавству іноземної держави і визнається державними органами цієї держави. Процедура легалізації в Україні таких документів, як: свідоцтво про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом Міністерства закордонних справ України № 113 від 04.06.2002 року.

Гаазька Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року.

Згідно ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Відповідно до п. 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Наявні у справі докази об`єктивно свідчать про те, що, позивачка є громадянкою України та проживає в Україні, відповідач є громадянином Грузії, що підтверджується копією паспорта позивача та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу № 7 від 05.09.2017року. Документи, що видані уповноваженими органами Грузії, є дійсними в Україні. Відповідач зареєстрований за місцем проживання на території м.Березань Київської області.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 104, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із

подружжя.

Оцінюючи докази, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно та примирення між сторонами є неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Виходячи з принципу добровільності шлюбу та заборони примушування до шлюбу, суд не вбачає можливості зберегти шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..Суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.81, 89, 206, 247, 258, 259, 265, 264, 265,280 ЦПК України, ст.ст. 109-112, СК України,суд

У Х В А Л И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (іпн-відсутній, особистий номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), зареєстрований 05 вересня 2017року, Тбіліською службою цивільного реєстру Агенства розвитку державних сервісів, актовий запис № 7 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН-відсутня інформація, місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 768(сімсот шістдесят вісім)гривень 40 копійок.

Особам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Уразі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 РозділуХІІІПерехідних Положень ЦПК Українив новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 24.03.2020 року.

Суддя Г. К. Голік