РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Селидове

Селидіський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді - Владимирської І.М., при секретарі Сафронової К.В., за участю заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Селидове в порядку позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області про встановлення факту мешкання однією родиною зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом про встановлення факту мешкання однією родиною зі спадкодавцем, в обґрунтування якої зазначила, що вона з 209 року мешкала в АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 . З моменту спільного проживання між ними склалися сімейні стосунки. Вони фактично жили однією родиною, разом робили поточний ремонт в будинку, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після смерті останнього залишилось спадкове майно у вигляді будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач здійснила похорони та влаштувала поминальний обід серед сусідів. До теперішнього часу вона користується вищевказаним будинком, оскільки будь-яких інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не має. Вона звернулась до приватного нотаріуса у м. Авдіївка, який їй запропонував звернутись до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкоємцем більш ніж п`ять років до дня відкриття спадщини. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з травня 2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою.: АДРЕСА_1 , та визнати її спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.07.2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.07.2019 року провадження по вищевказаній справі відкрито, та постановлено розгляд справи за правилами спрощеного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.09.2019 року провадження по вищевказаній справі змінено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.09.2019 року продовжено по вищевказаній цивільній справі строк підготовчого провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.03.2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судовий розгляд по суті.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що з травня 2009 року по 30.05.2019 року вона мешкала за адресою АДРЕСА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 , вони разом вели господарство, бюджет у них був один, ремонт будинку робили вони разом. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Похорони позивач здійснила самостійно. В подальшому позивач надала до суду заяву, в якій вимоги підтримала повністю та просить суд заслухати справу без її участі.

Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить проводити судове засідання без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що позивач є сестрою її чоловіка. З 2009 року позивач мешкала з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , в цивільному шлюбі, однією родиною. Вони разом все купляли та вели спільне господарство. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач його поховала.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області, спадкоємцем померлої ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 є її син ОСОБА_3 . Спадщина складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . Зареєстровано в реєстрі за № 705.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31.05.2019 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 238.

Згідно акту від 02.07.2019 року, складеного головою комітету мікрорайону «Центральний» ОСОБА_6 Л. ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 мешкає разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2009 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відповіді № 190/01-16 від 16.10.2019, Авдіївською державною нотаріальною конторою надана інформаційна довідка зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видане на їх підставі свідоцтво про право на спадщину, заповіт/спадкові договори) № 57926445 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57926410 від 16.10.2019 року спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилась, заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Авдіївської міської нотаріальної контори Василенко В.А. 12.11.2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 через те, що відсутнє рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`ять років.

Положеннями ст. 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст.1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК Укрїани право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст.ст.1220,1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Частиною 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з елементів здійснення принципу справедливого судочинства є принципи «рівності вихідних умов», дотримання балансу сторін при розгляді справи в суді та обґрунтованості судового рішення.

В пункті 45 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне - 17 червня 2011 року), зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»), проте таке доведення може впливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між особою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»).

Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, законодавство, допустимість, достовірність наявних у справі доказів кожний окремо та у їх сукупності, суд приймає до уваги вищезазначені докази, надані позивачем, покази свідка, та вважає, що ці докази з достовірністю та об`єктивно підтверджують те, що позивач проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_3 з травня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто понад п`яті років до відкриття спадщини. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні довела належним чином те, що протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини вона проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю, вела спільне господарство, а тому набула статусу спадкоємця четвертої черги.

Враховуючи вищевикладене, відсутність спору про право та інших спадкоємців, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 130, 223, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області (місцезнаходження: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, б.5) про встановлення факту мешкання однією родиною зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю в період з травня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем по закону четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська