Дата документу 27.03.2020 Справа № 335/760/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/760/20 Головуючий у 1 інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц/807/1298/20 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» березня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, в якому просила:

- визнати противоправним рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» від 12.04.2019 року з розгляду актів про порушення, про його задоволення в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ;

- визнати протиправними дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо складання акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року на суму 174 809,69 грн.;

- зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» терміново відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 за свій рахунок;

- стягнути з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2020 року справу передано на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області за підсудністю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на пред`явлення позовних вимог, які не пов`язані з утриманням нерухомого майна, просила скасувати ухвалу суду та передати справу до суду першої інстанції.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 лютого 2020 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 березня 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Передаючи справу на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області, суд першої інстанції виходив з того, що позов підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, оскільки пов`язаний з утриманням нерухомого майна.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 30 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тобто це позови, у яких між сторонами виникли правовідносини, з приводу володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Тлумачення частини першої статті 30 ЦПК України свідчить, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням), про недійсність договорів щодо такого майна та застосування наслідків недійсності договору, з приводу невиконання умов договору, предметом якого є нерухоме майно, з приводу звернення стягнення на нерухоме майно.

У відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом щодо надання та споживання послуг з газопостачання, отже між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Позовна заява не містить обґрунтувань щодо позбавлення позивачів права користування, володіння або розпорядження нерухомим майном.

Згідно із ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Встановлено, що місцезнаходженням відповідача ПАТ «Запоріжгаз» є вул. Заводська, 7, м. Запоріжжі, що відноситься до території Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Проте, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказаних обставин та положень закону не врахував, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про передачу справи за територіальною підсудністю до іншого суду для розгляду за правилами виключної підсудності.

З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 березня 2020 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова