Справа № 462/486/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Іванюк І.Д.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай.» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь кошти, сплачені на відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 80 000,00 грн. та понесені судові витрати у сумі 2102,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 27.04.2018 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай.» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АК/8867623, забезпечений транспортний засіб «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 . 11.02.2019 року о 19:30 год. на перехресті вул. Виговського-Городоцька в м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , зокрема ОСОБА_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки, внаслідок чого відірвались задні колеса керованого ним автомобіля та завдали технічні пошкодження автомобілю марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 . Постановою Залізничого районного суду м. Львова від 03.04.2019 року у справі № 462/1223/19 винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.» згідно поліса № АК/8867623. Відповідно до умов договору страхування ТДВ СК «Ю.Ес.АЙ.» відшкодувало власнику транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 витрати на ремонт автомобіля в сумі 80 000 грн. Оскільки ДТП стала наслідком невідповідності технічного стану забезпеченого транспортного засобу існуючим вимогам ПДР України, то у зв`язку з цим на підставі ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача на відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Із врахуванням наведеного просить позо задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ДТП стала наслідком того, що у автомобіля «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 були відсутні болти кріплення коліс, про що йому не було відомо, внаслідок чого відірвались колеса від вказаного автомобіля і завдали пошкодження автомобілю «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 . Отже дана ДТП відбулась не з його вини. Також вважає суму страхового відшкодування надмірно завищеною, оскільки відірваними від автомобіля колесами автомобілю «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 були завдані незначні пошкодження, решта пошкоджень були наявні у вказаного транспортного засобу до ДТП. Власнику пошкодженого транспортного засобу кошти виплачені у межах страхової суми, а тому просив у позові відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача позовні вимоги підтримала та зазначила, що твердження відповідача про завищення сум виплат спростовується аварійним сертифікатом № 70-D/51/3, який виконаний аварійним комісаром у відповідності до вимог чинного законодавства про оцінку майна. Просила позов задоволити.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 11.02.2019 року о 19.30 год. на вул. Виговського-Городоцькій в м. Львові, керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, яким він керував - у автомобіля були відсутні болти кріплення коліс, а також проявив неуважність до дорожньої обстановки, внаслідок чого відірвались задні колеса керованого ним автомобіля та завдали технічні пошкодження автомобілю марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 . Наведені обставини встановлені постановою Залізничного районного суду міста Львова від 03.04.2019 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 по вказаному факту визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 5), а тому такі обставини додаткового доведення не протребують.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 „ Совтрансавто - Холдинг " проти України ", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 „Брумареску проти Румунії " встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-ІУ від 01.07.2004 р. (надалі - Закон N 1961-ІУ), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована позивачем згідно полісу серії № АК/8867623 (а.с. 4), за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну - 100 000 грн., франшиза дорівнює нуль гривень.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 21) вбачається, що автомобіль марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 .

З акту огляду транспортного засобу від 12.02.2019 р. (17-19) вбачається, що автомобілю марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 завдано наступні пошкодження: розбито переднє вітрове скло, заднє ліве бокове скло, пошкоджений передній бампер, розбиті передня ліва та права фари, можливі приховані пошкодження будуть виявленні при додатковому огляді. Дані пошкодження відповідають опису пошкоджень до схеми ДТП від 11.02.2019 р.

Відповідно до аварійного сертифікату № 70-D/51/3 від 25.02.2019 р. (а.с. 12-15) вартість матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП з урахуванням фізичного зносу, без врахування ВТВ становить 87869,01 грн.

Відповідно до угоди про розмір страхового відшкодування від 16.05.2019 р. (а.с. 11) позивач - товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай.» та власник автомобіля марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_4 дійшли згоди щодо того, що сума матеріального збитку за страховим випадком від 11.02.2019 р. складає 80000,00 грн., тобто зменшили суму відшкодування, встановлену аварійним комісаром.

З платіжного доручення № 16601 від 03.06.2019 року (а.с. 8) вбачається, що позивач здійснив виплату ОСОБА_4 , як власнику пошкодженого автомобіля, страхового відшкодування в розмірі 80 000,00 грн.

Станом на 28.01.2020 р. страхове відшкодування відповідачем не повернуто.

Статтею 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно п. 38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Таким чином, зважаючи на те, що ДТП пригода та пошкодження автомобілю марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 стали безпосереднім наслідком несправності технічного стану транспротного зсасобу «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а тому товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» має право на стягнення з відповідача в порядку регресу понесених витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування.

Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на заперечення позовних вимог, а його твердження про відсутність його вини у настанні ДТП спростовуються постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03.04.2019 р. та суперечать положенням п. 2.3 а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» в порядку регресу понесених позивачем витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, у розмірі 80000,00 грн., у зв`язку з чим позов слід задоволити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 83, 89, 133, 141, 259, 263 - 265, 280, 285, 289 ЦПК України, ст.ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 22, 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай.» страхове відшкодування у розмірі 80000,00 (вісімдесят тисяч) грн., а також 2102,00 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай.» , IBAN: НОМЕР_6 у Пат КБ «ПриватБанк», код банку 300711, заходиться за адресою: 04210, м. Київ, вул. Пр. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6а.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , проживає: АДРЕСА_1 .

Суддя: