РІШЕННЯ

іменем України

25 березня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В.

за участю секретаря - Горобець Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до територіальної громади Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області з наступними вимогами: визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 7.5981 га, у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, яка належала батькові ОСОБА_2 згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 986388 від 18.08.2006, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 6.

На обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 вказав про те, що він є єдиним спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, площею 7,5981 га, у межах згідно з планом. У зв`язку з втратою правовстановлюючого документу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.02.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче судове засідання.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі та без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі.

Голова Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області Нечепоренко Є. у листі від 11.03.2020 за вих. № 02-18/126 позов визнав, просив розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного.

Даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Тимченківською сільською радою Готвальдівського району Харківської області, підтверджується, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 8).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , зареєстрованого виконавчим комітетом Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тимченки Зміївського району Харківської області (а. с. 9, 10).

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0153, площею 7,5981 га у межах згідно з планом, розташованої на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 986388 (а.с. 12-20)

Постановою приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєва В.І. від 30.11.2018 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а. с. 21).

Позивачем ОСОБА_1 надано оглошення в щотижневій газеті "Зміївський кур`єр" № 46 за 11-17 листопада 2019 про необхідність вважати недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку у зв`язку з його втратою (а.с. 22)

Стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Пунктом 1.2, п.4,12, п.4,14, п.4,15, п.4.18 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за №296/5, встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності на майно, що належить спадкодавцю.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом сторк звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про праву на спадщину, але отримав відмову у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів.

Таким чином, позивач позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 49 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову на будь-якій стадії судового процесу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 4, 49, 81, 89, 200, 206, 258, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до територіальної громади Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області (, місце знаходження: с. Тимченки Зміївського району Харківської області, вул. Миру, 21-б) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 7,5981 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0153, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 986388, виданого на підставі розпорядження Зміївської районної державної адміністрації № 548 від 18.07.2006.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 25.03.2020.

Суддя -