Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/386/19
Провадження № 2/945/202/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 березня 2020 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Войнарівського М.М.,

при секретарі судових засідань - Трифонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року Миколаївська районна філія Миколаївського обласного центру зайнятості (надалі по тексту - Позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 (надалі по тексту - Відповідач) виплачену йому допомогу по безробіттю у розмірі 6927,79 грн.

Свою позицію Позивач обґрунтовує тим, що наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 26.10.2016 № 194 Миколаївський районний центр зайнятості було реорганізовано шляхом приєднання до Миколаївського обласного центру зайнятості.12.04.2018 наказом № 92-23 Миколаївського обласного центру зайнятості було створена Миколаївська районна філія Миколаївського обласного центру зайнятості та передано права та обов`язки Миколаївського районного центру занятості.15.05.2017року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського РЦЗ з метою сприяння у працевлаштуванні. 29.05.2017 року відповідачу ОСОБА_1 було надано статус безробітного та 31.05.2017 призначена допомога по безробіттю, яку відповідач мав отримувати у період з 31.05.2017 по 25.05.2018 включно. Миколаївським РЦЗ у відповідності до «Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Державної податкової адміністрації України від 13.02.09 року № 60/62 проведений обмін даними з ДПА та СМП «Теплострой» та було з`ясовано, що відповідач ОСОБА_1 у період перебування на обліку у якості безробітного з 20.09.2017 по 30.09.2017 перебував в трудових відносинах ДПА та СМП «Теплострой» відповідно до наказів № від 20.09.2017 та № 64 від 30.09.2017. Таким чином, з 20.09.2017 ОСОБА_1 був занятим населенням та не мав права перебувати на обліку в центрі зайнятості у якості безробітного та отримання допомоги по безробіттю . За період незаконного перебування на обліку з 20.09.2017 по 10.12.2017, відповідач ОСОБА_1 отримав загальну суму грошових коштів у розмірі 6927,79 грн. у вигляді допомоги по безробіттю.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`яився повторно, про час розгляду повідомлений.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи,суд приходить до слідуючого.

24.05.2017 р. відповідач подав до Миколаївського районного центру зайнятості відповідну заяву для отримання статусу безробітного, в якій зазначив інформацію про те, що він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. (а.с.11)

Наказом Миколаївського РЦЗ від 29.05.2017 року № НТ 170529, Відповідачу був наданий статус безробітного з 24.05.2017 року, а також на підставі наказу Миколаївського РЦЗ від 31.05.2017 р. № НТ170531 відповідно до ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 (далі - Порядок № 307), Відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 31.05.2017по 25.05.2018 рік.

Як зазначає Позивач, відповідно до пп.18 п. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», та згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13.02.2009 року, стосовно Відповідача проведено розслідування страхового випадку.

В результаті розслідування Миколаївським РЦЗ було проведено перевірку достовірності даних на підставі первинних документів, про що складено Акт розбіжності даних про доходи під час обміну інформації між центром зайнятості та ДПА від 11.12.2017року № 44, згідно якого встановлено, що між ОСОБА_1 , на момент реєстрації як безробітного та в період одержання допомоги по безробіттю в Миколаївському РЦЗ перебував у трудових відносинах з СМП «Теплострой у період з 20.09.2017 року по 30.09.2017 рік, отже не мав права на отримання статусу безробітного.

Відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 6927,79 грн., що підтверджується довідкою розрахунку затрат коштів на виплату матеріального забезпечення по громадянину ОСОБА_1 від 21.02.2018року.

Відповідачу надсилалось повідомлення від 23.02.2018 року за №04-299/03 про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів, проте, відповідач кошти в добровільному порядку не відшкодував.

Так, згідно з п. 18 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до п. п.2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно давати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" видами забезпечення є допомога безробіттю.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

В зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги позивача, то, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача мають бути стягнуті судові витрати, понесені позивачем в сумі 1 921,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та на підставі ЗЦ «Про зайнятість населення», ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 16, 525, 611 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення боргу-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;зареєстрованого АДРЕСА_1 ) на користь Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості(; МФО 826013; р/р НОМЕР_2 у ГУ ДКСУ у Миколаївській області ; юридична адреса:м.Миколаїв, вул.Веселинівська,45а) виплачену допомогу у розмірі 6927,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;зареєстрованого АДРЕСА_1 ) на користь Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості(; МФО 826013; р/р НОМЕР_2 у ГУ ДКСУ у Миколаївській області ; юридична адреса:м.Миколаїв, вул.Веселинівська,45а) судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М. М. Войнарівський