Провадження № 22-ц/802/331/20 Категорія: 68 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису відомостей про батька за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Покликався на те, що 05 лютого 2016 року у відповідача ОСОБА_2 , з якою він мав близькі стосунки, народилася дитина - ОСОБА_3 . У зв`язку з цим до актового запису № 375 від 12 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області до Книги реєстрації актів про народження ОСОБА_4 було внесено відомості про нього як про батька дитини.

Крім того, позивач зазначав, що після народження дитини його стосунки з відповідачем ОСОБА_2 погіршилися, а з її поведінки у нього виникли сумніви щодо того чи є він біологічним батьком вказаної дитини. Маючи на меті спростувати сумніви щодо походження дитини та підтвердити факт свого батьківства щодо ОСОБА_3 , батьком якого він записаний у свідоцтві про народження останнього, він звертався за допомогою до відповідного медико-генетичного центру у м. Києві, надавши для дослідження необхідні зразки тканин епітелію свої та дитини. З отриманих аналізів ДНК дізнався, що його батьківство щодо вказаної дитини виключається повністю.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просив суд виключити з актового запису № 375 від 12 лютого 2016 року Книги реєстрації актів про народження Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області відомості про нього як про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просив оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, прийняте судом без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права; з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про безпідставність його вимог із-за відсутності самого факту порушення, оспорення чи невизнання будь-ким його прав, свобод чи інтересів, що потребує судового захисту, не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не подавали.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, відповідач ОСОБА_2 подала письмову заяву про розгляд справи у відсутності її та її представника.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не надав належних обґрунтувань порушень будь-яких його прав, свобод чи інтересів, саме фактом існування відомостей щодо його батьківства у актовому записі № 375 від 12 лютого 2016 року Книги реєстрації актів про народження Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача по справі ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12 лютого 2016 року (а.с.8). Згідно актового запису № 375 від 12 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області до Книги реєстрації актів про народження внесено відомості про позивача ОСОБА_1 як про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З результатів аналізу ДНК Медико-генетичного центру ТОВ «Мама Папа», наданого позивачем, вбачається, що ОСОБА_1 як ймовірний батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається як біологічний батько вказаної дитини (а.с.10).

Крім того, з поданої відповідачем ОСОБА_2 письмової заяви до Волинського апеляційного суду, приєднаної до матеріалів справи, слідує, що вона повністю визнає заявлений до неї ОСОБА_1 позов і за таких обставин вважає недоцільним призначення у справі, яка розглядається в апеляційному порядку, судової генетично-молекулярної експертизи аналізу ДНК.

Статтею 125 СК України передбачено, що у разі, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за заявою матері та батька дитини.

Відповідно до ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ч. 1 ст. 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження (ст. 134 СК України).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування у такій справі є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей, а саме про особу як батька дитини, з актового запису про її народження.

Частинами 1 та 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, встановлені обставини справи та наведені норми матеріального права, які регулюють предмет цього спору, на думку колегії суддів, дають підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 81 ЦПК України довів, надавши належні і допустимі докази, під ставність заявленого ним позову.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач ОСОБА_2 визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, колегія суддів вважає встановленою наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та виключення з актового запису № 375 від 12 лютого 2016 року Книги реєстрації актів про народження Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області відомостей про позивача ОСОБА_1 як про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим оскаржуване рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, як таке, що прийняте без з`ясування обставин, які мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційним судом у даній справі ухвалюється нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , тому у відповідності до наведених положень ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на його користь підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 704 грн 80 коп. та апеляційної скарги у розмірі 1 057 грн 20 коп., а всього 1 762 грн судового збору.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2019 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Виключити з актового запису № 375 від 12 лютого 2016 року Книги реєстрації актів про народження Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області відомості про ОСОБА_1 як про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: