Справа №705/438/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , який подано представником позивача Розборським Володимиром Віталійовичем , до Аполянської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Аполянської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько - ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яким він розпорядився ще за життя, склавши 14.07.2004 р. заповіт на своїх дітей . У встановлений законом строк спадкоємці звернулись до нотаріальної контори з відповідними заявами: ОСОБА_4 - із заявою про відмову від спадкового майна на користь брата ОСОБА_1 , а брат - про прийняття спадщини після смерті батька, тобто єдиним спадкоємцем після смерті батька став ОСОБА_1 . Однак, постановою державного нотаріуса Остапчуку В.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. За таких обставин, позивач вимушений звернутися з позовом до суду, адже він не може набути права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

13.11.2019 р. за вх. № 26715 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Розборський В.В. надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив: «…Ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: - житловий будинок «А-1» загальною площею 81,5 м2, 1961 року побудови, веранду «а» площею 10,5 м2, 1971 року побудови; - літню кухню «Б», площею 29,7 м2, 1971 року побудови; сарай «В», площею 44,9 м2, 1961 року побудови; гараж «Г», площею 19,0 м2, 1980 року побудови; сарай «Д», площею 9,1 м2, 1961 року побудови; сарай «Е», площею 9,1 м2, 1961 року побудови; сарай «Е», площею 9,1 м2, 1975 року побудови; убиральню «Ж», площею 1 м2, 1971 року побудови; сарай «З», площею 21,4 м2, 1984 року побудови; літній душ «К», площею 4 м2, 1980 року побудови; погріб «Л», площею 12 м2, 1961 року побудови; яму бурякову «М» площею 6 м2, 1980 року побудови; вимощення «І», 1980 року побудови; огорожі № 1, 2017 року побудови; воріт з хвірткою № 2, 2017 року побудови; огорожу № 3, 1980 року побудови; криницю № 4, 1971 року побудови; огорожу № 5, 1980 року побудови, що розташовані по АДРЕСА_1 загальною вартістю 213698 грн…». В обґрунтування вимог заяви він посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Аполянка помер батько позивача - ОСОБА_3 . Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яким він розпорядився ще за життя, склавши 14.07.2004 р. заповіт на своїх дітей, тобто на позивача та його брата ОСОБА_4 . Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. В звязку з тим, що брат позивача від прийняття спадкового майна відмовився, єдиним спадкоємцем є позивач ОСОБА_1 . В заяві також вказано, що у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо будинку позивач отримав відмову, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на вказаний об`єкт нерухомості. Також, у заяві про уточнення вказано, що житловий будинок з надвірними спорудами знаходиться на земельній ділянці 0,43 га у с. Аполянка Уманського району, яка перебувала у користуванні батька та не є приватизованою.

Позивач ОСОБА_1 , будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте надав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги він підтримує повністю та просить їх задовольнити. У заяві також вказав, що він просить розглянути справу у його відсутність.

Представник позивача - адвокат Розборський В.В., будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте надав до суду письмову заяву, в якій вказував, що з огляду на запровадження карантину в м. Умані просить справу розглядати у його відсутність за наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача Аполянської сільської ради Уманського району Черкаської області, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Однак на адресу суду він подав заяву, в якій вказано, що сільська рада просить провести розгляд справи у відсутність представника сільської ради, також в заяві вказано, що заперечень проти позову сільська рада не має.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 06.03.2018 року Аполянською сільською радою Уманського району Черкаської області (а.с.4).

Відповідно до заповіту, який підписано ОСОБА_3 від 14.07.2004 р. та зареєстровано в реєстрі за № 6, ОСОБА_3 заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та із чого б воно не складалось, взагалі все те, що належить йому на день його смерті, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.10.2018 р. ОСОБА_1 оформив спадкові права після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку, розміром 3,1256 га (кадастровий номер :02:000:0407), що була надана для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Аполянської сільської ради Уманського району, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 052134, виданого Аполянською сільською радою Уманського району 12.08.2002 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 268-2

Відповідно до довідки Аполянської сільської ради Уманського району від 07.11.2018 р. за № 433 за ОСОБА_3 рахується житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 .

Після смерті батька позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину та у встановлений законом термін він звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а його брат ОСОБА_4 відмовився від спадщини на його користь.

Згідно матеріалів спадкової справи, яка була витребувана у приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Ящука Д.О. вбачається, що 20.08.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, 10.08.2018 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 12.10.2018 року приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящука Д.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який залишився після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями статті 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.3.1. Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно п.23 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як спадкоємець після смерті свого батька ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, в тому числі і житловий будинок з надвірним спорудами, розташований по АДРЕСА_1 . Однак, у зв`язку з тим, що за життя батько позивача належним чином не оформив правовстановлюючих документів на вказаний будинок, позивач на даний час позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою 12.10.2018 року приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящуком Д.О.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до Аполянської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно- підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 76-78, 81, 83, 141, 200, 206, 258, 264-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , який подано представником позивача Розборським Володимиром Віталійовичем , до Аполянської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, а саме на: житловий будинок «А-1», веранду «а», літню кухню «Б», сарай «В», гараж «Г», сарай «Д», сарай «Е», убиральню «Ж», сарай «З», літній душ «К», погріб «Л», яму бурякову «М», вимощення «І», огорожу № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожу № 3, криницю № 4, огорожу № 5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Аполянці Уманського району Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко