Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/107/20

Провадження № 2-о/338/10/20

30 березня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника

заінтересованої особи Барик Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, що стане підставою для видачі йому паспорта громадянина України.

Ухвалою від 28 січня 2020 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, замінено неналежну заінтересовану особу - Надвірнянський районний відділ управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області - на належну - управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області.

На обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що народився в СРСР на території сучасної Російської Федерації. В 1985 році вступив до Івано-Франківського державного педагогічного інституту імені Василя Стефаника. Під час навчання в 1987 році зареєстрував шлюб з жителькою с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 З 1987 року по 1993 рік був зареєстрований в гуртожитку АДРЕСА_1 , де і проживав, однак документи на підтвердження факту реєстрації у вказаному гуртожитку відсутні. Після закінчення навчального закладу викладав в середній школі №20 (м. Івано-Франківськ). Звільнився з вказаного місця роботи в 1993 році. Знявшись з реєстрації в гуртожитку №5, зареєструвався на проживання в с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, що підтверджується відповідною довідкою. У вказаному населеному пункті мешкає разом з дружиною і зараз. Після звільнення зі школи працював сезонно, в 2005 році засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, яке відбував у Копичинській виправній установі, згодом його перевели до Долинського виправного центру. Після відбування покарання прибув до свого місця проживання в с.Старуня. На даний час у нього відсутні документи, які б засвідчували його особу, однак отримати паспорт громадянина України не може, оскільки є сумніви щодо його громадянства. Зазначає, що станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України. Встановлення зазначеного факту має для нього юридичне значення, так як він матиме змогу оформити паспорт громадянина України.

В судовому засіданні 24 лютого 2020 року ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав з наведених вище підстав. Пояснив, що хоче оформити паспорт громадянина України і для цього звертався до місцевого органу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, однак отримав відмову з причин відсутності документів, які б підтверджували набуття ним громадянства України. Просив заяву задоволити та встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Зауважив також, що іншого громадянства не набував. Щодо зазначеної в заяві вимоги про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, на її вирішенні не наполягає.

В судовому засіданні 24 лютого 2020 року представник заінтересованої особи - управління ДМС України в Івано-Франківській області - Барик Л.Ю. пояснила, що даними, наявними в розпорядженні управління, факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року не підтверджуються. Разом з тим зазначила, що заявник має підстави для отримання паспорта громадянина України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" у разі доведення факту свого проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судові засідання, призначені на 17 березня 2020 року, 30 березня 2020 року заявник та представник заінтересованої особи не з`явились. 19 березня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про подальший розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи 18 березня 2020 року подала до канцелярії суду заяву, в якій просить подальший розгляд справи проводити без її участі. Зазначила також, що управління ДМС України в Івано-Франківській області не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 за умови надання заявником відповідних доказів.

Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Халтурін Халтурінського району Кіровської області, СРСР (на даний час - м. Орлов Орловського району Кіровської області, Російська Федерація).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб, 07 березня 1987 року в Старунській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (а.с. 7). В період з 1985 по 1990 рік навчався в Івано-Франківському державному педагогічному інституті імені Василя Стефаника (а.с.8-9).

Те, що станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 постійно проживав на території України, підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які підтвердили, що заявник після одруження постійно проживав з батьками його дружини в с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, за межі країни виїжджав лише на тимчасові роботи.

З часу проголошення Україною незалежності паспортні документи заявник не отримував.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно з законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, ОСОБА_1 пов`язував це з необхідністю оформлення паспорта громадянина України.

Підстави та порядок набуття громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб врегульовані Законом України "Про громадянство України".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

З Положення про Державну міграційну службу України вбачається, що ДМС України відповідно до покладених на неї завдань приймає згідно законодавства, зокрема, рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України та їх скасування.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (з подальшими змінами та доповненнями) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 8 зазначеного Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України" особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пуктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення громадянства України подається відповідне рішення суду.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року має для нього юридичне значення.

Дослідивши докази, подані суду на обґрунтування заяви, суд приходить до переконання, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року знайшов своє підтвердження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України задоволити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.Я. Рибка