ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/339/20
Провадження №2-о/477/28/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судових засідань - Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказав про наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 і після її смерті відкрилася спадщина, на яку він претендує як єдиний спадкоємець першої черги за законом. Однак в нотаріальному порядку він оформити спадщину не має можливості через непідтвердження належними документами прийняття спадщини шляхом постійного проживання з померлою, адже представлена нотаріусу довідка сільської ради не підтверджує факт реєстрації його проживання з померлою.

Вказував, що на час смерті матері вона не була зареєстрована з ним за його постійним місцем проживання в селищі Полігон Вітовського району Миколаївської області, але постійно там проживала, що було підтверджено довідкою сільскої ради, наданою нотаріусу, тому просив встановити юридичний факт його постійного проживання зі спадкодавицею, що необхідно для нотаріального оформлення спадкового майна.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, заявник надав заяву, в якій просив здійснити розгляд справи без його участі і заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали та докази справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи і про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293ЦПК України).

Також, в ч.1 ст.315 цього ж Кодексу визначено які суд розглядає факти, що мають юридичне значення суд розглядає, однак цей перелік не є вичерпним, бо частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,55 га - для ведення особистого підсобоного господарства в с. Оленівка Вітовського району Миколаївської області, та площею 5,47 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Зеленогайської (тепер - Шевченківської) сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. після смерті ОСОБА_2 , її син ОСОБА_1 30 вересня 2019 року звернувся до неї із заявою про прийняття спадщини, тобто вже після спливу шестимісячного терміну, визначеного законом для подання такої заяви.

Згідно з матеріалами цієї ж спадкової справи ОСОБА_2 за свого життя склала заповіт, посвідчений 17 листопада 2012 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Коханенко О.Г., яким заповіла на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те, на що вона мала б законне право, заповіла ОСОБА_3 .

Останній зі спадкодавицею постійно на час її смерті не проживав і заяв нотаріусу про прийняття спадщини не подав, тобто вважається таким, що спадщину не прийняв. До того ж подав нотаріусу заяву від 10 грудня 2019 року, в якій підтвердив неприйняття спадщини і відсутність бажання звертатися до суду для надання йому додаткового строку для її прийняття.

Таким чином, виходячи з положень ст. 1223 ЦК України, спадкування після смерті ОСОБА_2 здійснюється за законом.

Цивільний кодекс України в статтях 1261-1265 визначає п`ять черг спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом відносяться і діти спадкодавця. Заявник є сином померлої і відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Інших спадкоємців цієї ж черги за законом, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Крім того, у п. 1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України за загальним правилом місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Таким чином за вказаними нормами законодавства встановлення місця постійного проживання на час смерті особи є одним із способів визначення місця відкриття спадщини.

В свідоцтві про смерть спадкодавиці ОСОБА_2 записано, що вона померла у АДРЕСА_1.

Відповідно до довідок Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 12 вересня 2019 року та 18 березня 2020 року, наданих заявником, ОСОБА_2 , на час своєї смерті постійно проживала зі своїм сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із паспортом заявника він постійно проживає та зареєстрований саме за цією адресою з 1970 року.

З цих доказів вбачається, що на час смерті спадкодавиці ОСОБА_2 з нею постійно проживав її син ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлення постійного спільного проживання заявника з померлою матір`ю є необхідним для нотаріального оформлення спадщини, яка залишилася після її смерті.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкові майнові праві, тому відповідно до ст. 16 ЦК України вони підлягають захисту шляхом встановлення юридичного факту згідно зі ст. 315 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Встановити юридичний факт, відповідно до якого ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала на час своєї смерті із сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня постановлення.

Суддя Р.В.Козаченко