Дата документу 26.03.2020 Справа № 326/1943/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1366/20 Головуючий у 1-й інстанції: Каряка Д.О.
Є.У.№ 326/1943/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

розглянув у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 27 січня 2020 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області, третя особа Комунальний заклад «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної ради про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання недійсним договору найму житлового приміщення (сімейного гуртожитку) від 14.08.2012 про надання йому у тимчасове користування на час роботи в Комунальному закладі «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» ЗОР місця в кімнаті, в житловому приміщенні гуртожитку, жилою площею 19,4 кв.м., загальною площею 37,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК України.

27.01.2020 до суду надійшло клопотання представника КП «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області про зупинення провадження у даній справі до остаточного вирішення цивільної справи № 2/326/399/17, яка знаходиться на розгляді у Верховному суді. Клопотання обґрунтовано тим, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до остаточного вирішення іншої цивільної справи, з огляду на те, що у справі № 2/326/399/17 вирішується питання щодо виселення ОСОБА_1 зі спірної квартири.

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 27 січня 2020 року клопотання представника відповідача КП «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області, третя особа Комунальний заклад «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної ради про визнання договору недійсним до розгляду цивільної справи « 2/326/399/17 у касаційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись напорушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.9 ч.1 ст. 353 ЦПК України).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції із посиланням на п.6 ч.1 ст.151, п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України виходив із того, що в провадженні Верховного суду перебуває справа про виселення відповідача із спірної квартири, від результатів розгляду якої залежить вирішення спору про визнання недійсним договору найму житла.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов із порушенням норм процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно з вимогами ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (провадження № 61-19434св18).

За фактичними обставинами справи предметом касаційного перегляду є рішення Приморського районного суду Запорізької області від 11.04.2019, залишене без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 20.08.2019, у справі за позовами комунального підприємства «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, виконання яких зупинено ухвалою касаційного суду від 07.10.2019 до закінчення його перегляду в касаційній інстанції.

Предметом розгляду даної цивільної справи є позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області про визнання договору недійсним.

Проте, перебування в провадженні Верховного суду цивільної справи за позовом комунального підприємства «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення не може бути підставою для зупинення провадження ні з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, ні з підстав, визначених п.6 ч. ст.251 ЦПК України.

Предметом позову в цих справах є різні правовідносини: у справі, що перебуває в провадженні Верховного Суду предметом позову є виселення із гуртожитку, що надавався відповідачам у зв`язку із перебуванням у трудових відносинах із комунальним закладом; у справі, що перебуває в провадженні суду першої інстанції, предметом позову є визнання недійсним окремих положень договору найму.

Будь-яких об`єктивних обставин, які б унеможливлювали розгляд справи судом першої інстанції до вирішення судом касаційної інстанції іншої справи за участю тих самих осіб, в оскаржуваній ухвалі не наведено.

Рішення, які переглядаються у касаційному суді, набрали законної сили, а отже положення п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України судом першої інстанції застосовані помилково.

Зупинивши без достатніх законних підстав провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Суд формально розглянув клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, не ґрунтується на нормах процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.374, 376, 379 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 27 січня 2020 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська