Номер провадження: 22-ц/813/4549/20
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.,

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Байрамова Олександра Володимировича на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 07.06.2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру,

встановив:

31.05.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюти С.В., АТ «Укрсоцбанк» про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому провадженні.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , до моменту набрання законної сили рішення суду по даній справі та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користуванням третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.06.2019 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення по справі №520/12370/19 задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру загальною площею 87 кв.м., житлова площа 55.6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «Укрсоцбанк» - Байрамов О.В., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 07.06.2019 року, відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що даною ухвалою порушено рівність сторін у справі, надана перевага позивачу шляхом ненадання можливості про зустрічне забезпечення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що 31.05.2019 р. ОСОБА_1 подано до суду позов по даній справі про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру.

При цьому, у своїй заяві позивач ОСОБА_1 зазначав, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки у разі реалізації зазначеної квартири та задоволення заявлених позовних вимог, він вимушений буде витребувати належне йому майно у третіх осіб.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру, суд виходив з наступного.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, суд обґрунтовано вважав за необхідне заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі №520/12370/19 задовольнити частково, шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в іншій частині відмовив, оскільки накладення арешту на майно виключає будь-яку можливість вчиняти особам певні реєстраційні або інші дії щодо відчуження об`єкта нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства, та на законність судового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі повно відобразив обставини, які мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового судового рішення немає.

Судова колегія прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в зв`язку з чим, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.374, ст.ст.375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Байрамова Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 07 червня 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.03.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду П.М. Черевко

А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький