Справа №266/1044/19
Провадження№ 6/266/31/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участю секретаря судових засідань Шишханової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,ю,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 року заявник звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення. Свою заяву мотивував тим, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 21 серпня 2019 року позов ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, було задоволено та стягнуто моральну шкоду у розмірі 48715,53 грн, та стягнути з ОСОБА_1 та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Постановою Донецького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.08.2019 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3630,00 грн.

На теперішній час ,у зв`язку з матеріальним становищем , ОСОБА_1 не може єдиним платежем сплатити суму боргу по вищевказаному рішенню суду у зв`язку з тим, що його середньомісячна заробітна плата становить 9931,91 грн, в його власності знаходиться 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Іншого майна, за рахунок якого він може здійснити погашення заборгованості, він не має. Зазначає, що він не ухиляється від сплати боргу, але із тяжким матеріальним становищем просить розстрочити виконання судового рішення сроком на один рік з дня ухвалення постанови Донецького апеляційного суду по 4362,13 гривень щомісячно.

Заявник у судове засідання не з`явилися, надав до суду клопотання про розгляд його заяви про розстрочення виконання судового рішення без його участі, заяву просив задовольнити.

Від позивача ОСОБА_2 надійшло заперечення на заяву відповідача (заявника) ОСОБА_1 в якому вони просили відмовити в розстрочки виконання рішення суду.

Представник Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кукуц Т.І. надала до суду заяву про розгляд заяви про розстрочення виконання судового рішення за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали заяви про розстрочку виконання судового рішення та матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дане правило також закріплено в ч.1 ст. 15 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 21 серпня 2019 року позов ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, було задоволено.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто моральну шкоду у розмірі 48715,53 грн, а також стягнути з ОСОБА_1 та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Постановою Донецького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.08.2019 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3630,00 грн.

Згідно ч.ч.2,3ст.12 ЦПК України-учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ч. 1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст.435 6ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Матеріальне становище заявника, на яке він посилався у своїй заяві, суд не вважає підставою для надання розстрочки виконання рішення суду, інших виключних підстав заявником не наведено.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявником при наведенні мотивів для розстрочення виконання рішення не надано жодного доказу перебування у скрутному матеріальному становищі станом на час звернення з відповідною заявою до суду, які б в свою чергу давали підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Крім того, запропонований боржником порядок розстрочки виконання рішення суду, порушуватиме права стягувача на своєчасне отримання коштів.

Жодних доказів про хід виконання судового рішення, наявності виконавчого провадження, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки заявником не доведено наявності виключних обставин, які б утруднювали або робили неможливим виконання рішення у порядку, який передбачений законодавством. За наведених вище обставин в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст 12, 18, 80, 354, 435 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю в наслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Федотова В. М.