"03" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Локотковій І.С.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адімінстрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд, -
Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації через свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адімінстрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просить суд постановити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Передати Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для їх подальшого влаштування. Стягнути із ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення кожною дитиною повноліття на особу або установу в якій буде перебувати діти.
Свої вимоги мотивувала тим, що на обліку у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації перебувають малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Матір`ю дітей є ОСОБА_1 , зареєстрована разом із малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 не має реєстрації місця проживання. Відповідно до повідомлення Дніпровського УП ГУНП в м. Києві встановити фактичне місце занходження ОСОБА_1 не виявилося можливим. Малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вересні 2019 року були влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адімінстрації, де перебувають на даний час. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання малолітніх дітей за місцем їх реєстрації санітарний стан задовільний. За вказаною адресою проживає баба ОСОБА_8 , якій невідомо місце перебування її доньки ОСОБА_1 . Сама вона хворіє на цукровий діабет та не має наміру брати опіку над онуками. Мати ОСОБА_1 цілком свідомо самоусунулась від виконання своїх посадових обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечує їм необхідного харчування, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не дає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей розглянуто Комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської РДА надано висновок про доцільність позбавлення їх батьківських прав, у зв`язку з тим, що вони ухиляються від виховання та утримання дітей.
Представник позивача Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Дніпровського районного суду м. Києва не надходило.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Представник третьої особи Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адімінстрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 03 березня 2020, постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва (повторно) про народження серії НОМЕР_1 від 22 жовтня 2019 року батьками малолітньої ОСОБА_2 є ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відомості про батька дитини ОСОБА_2 внесені за вказівкою матері.
Відповідно до свідоцтва (повторно) про народження серії НОМЕР_2 від 22 жовтня 2019 року батьками малолітньої ОСОБА_3 є ОСОБА_10 та ОСОБА_1 .
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відомості про батька дитини ОСОБА_3 внесені за вказівкою матері.
Відповідно до свідоцтва (повторно) про народження серії НОМЕР_3 від 22 жовтня 2019 року батьками малолітньої ОСОБА_4 є ОСОБА_10 та ОСОБА_1 .
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відомості про батька дитини ОСОБА_4 внесені за вказівкою матері.
Органом опіки та піклування Чемеровецької РДА Хмельницької області на адресу Дніпровської РДА було надіслано лист відповідно до якого, в с. Завадівка Чемеровецького району Хмельницької області жителькою м. Києва Полєвою Н.В. було залишено малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Дітей влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адімінстрації. Мати залишила дітей на співмешканця в липні 2019 року та поїхала на заробітки до м. Києва. Протягом останнього місяця на зв`язок не виходила, до дітей не телефонувала та місце перебування не відомо.
Відповідно до акту №266 обстеження умов проживання дитини від 30 вересня 2019 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У кімнаті прибрано, охайно. Є необхідна побутова техніка. Є двохповерхове ліжко. У наявності продукти харчування та приготована їжа. У кімнаті відстутні дитячі речі, одяг, взуття, немає іграшок.
З наданих пояснень ОСОБА_8 від 30 вересня 2019 року вбачається, що остання є бабою малолітніх дітей. Хворіє на цукровий діабет та забрати дітей з притулку не зможе, так як матеріально забезпечити не в змозі. Де зараз живе відповідач їй не відомо, крім ОСОБА_8 інших родичів немає.
Наказом № 12 від 21 жовтня 2019 року Служби у справах дітей та сім`ї поставлено на профілактичний облік дітей, які перебувають у складних життєвих сотавинам ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Викладені факти свідчать, що мати малолтітніх дітей ОСОБА_1 цілком самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не готують їх до самостійного життя, не забезпечують необхідним харчуванням, не спілкуються з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не дають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють належних умов для проживання та розвитку дитини, нехтують потребами дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення батьків від виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов`язками.
Питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 було розглянуто Комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації подання служби у справах дітей та сім`ї та надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол засідання Комісії від 13.11.2019 р. №21).
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Разом з тим, п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, передбачено у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Встановлені обставини свідчать, що відповідач злісно ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню й матеріальному утриманню своїх дітей, не забезпечують їх законних прав на нормальні умови життя. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Виходячи зі встановлених обставин, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що вона ухиляється від виховання та утримання дитини.
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Таким чином, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частиною 2 ст. 51 Конституції України, яка прийнята 28 червня 1996 року, та ст. 180 СК України від 10 січня 2002 року № 2947-III чітко визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Аліменти є одним із способів виконання батьками обов`язку по утриманню дітей. Їх стягнення не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина, є його власністю і повинні використовуватись за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим і індивідуальним.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу.
Сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.
Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. (ст.14 Сімейного кодексу України)
Як передбачено у статі 245 Сімейного кодексу України, якщо дитина постійно проживає у дитячому закладі або закладі охорони здоров`я, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію закладу.
В свою чергу, Орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. (ст.246 Сімейного кодексу України)
Порядок стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, регулюється положеннями ст.193 Сімейного кодексу України.
Виходячи з положень ч.2 та ч.3 ст.193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.
За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Таким чином, суд враховує, що цивільним процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана малолітня дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 або зробить неможливим його виконання в цій частині.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адімінстрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 150, 152, 155, 166, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273,280-282, 354, 430 ЦПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Позов Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адімінстрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер невідомий, місце реєстраці: АДРЕСА_1 ) відносно малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Передати Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для її подальшого влаштування.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду складено 03 березня 2020 року.
Суддя Н.О. Яровенко