Ухвала

30 березня 2020 року

м. Київ

справа № 159/2534/19

провадження № 61-20561св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - директор Ковельського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Ковальчук Василь Сергійович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до директора Ковельського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є інвалідом ІІ групи загального захворювання, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком. Згідно з Законом України «Про безоплатну правову допомогу» вона як особа з інвалідністю має право на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 вказаного закону. 19 травня 2016 року вона звернулася до директора центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 із відповідними заявами, в яких вказувала проблемні питання, які підлягають вирішенню, та просила призначити адвоката. Відповідь позивач не отримала. На її скаргу в регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області від 23 лютого 2018 року щодо бездіяльності директора Ковельського центру повідомлено, що такі її звернення не містили відомостей про правові підстави для надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Позивач зазначала, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та Закону України «Про звернення громадян». У результаті неправомірних дій відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, погіршення стану здоров`я, необхідністю докладати значних зусиль у відшуканні правового захисту.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 4 900,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача не порушено, а відповідач діяв відповідно до вимог Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та Закону України «Про звернення громадян».

Постановою Волинського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2019 року скасовано. Провадження у справі закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду у порядку адміністративного судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач є суб`єктом надання безоплатної вторинної правової допомоги, гарантованої державою, та яка повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України чи місцевих бюджетів та інших джерел.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не надано належної оцінки діям відповідача щодо надання відповіді на звернення позивача. Дії відповідача порушують вимоги Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та Закону України «Про звернення громадян», у результаті чого позивачу заподіяна моральна шкода. Апеляційний суд, закриваючи провадження у справі, порушив норми процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Ковельського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Ковальчука ОСОБА_3 Сергійовича про відшкодування моральної шкоди призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 08 квітня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик