Дата документу 04.03.2020
Справа № 334/7830/17
Провадження № 2/334/254/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири вказавши в позові, що ОСОБА_5 (далі - позивач) є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія НОМЕР_1 .

Поверхом вище, знаходиться квартира АДРЕСА_2 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 (далі - відповідачі), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), ОСОБА_4 (далі - відповідач 3).

04 вересня 2017 року, в той час коли позивача не було дома, її квартиру АДРЕСА_3 було затоплено водою. Затоплення сталося з вини відповідачів так як з їх квартири сталось протікання стоякового трубопроводу центрального опалення, тобто у зв`язку з халатним відношенням відповідачів до системи центрального опалення, несвоєчасним виявленням та усуненням даного протікання.

Внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_3 було виявлено ряд пошкоджень, а саме: у житловій кімнаті, стеля якої обклеєна шпалерами, спостерігаються сліди залиття по S 0,2 м2, падуга окрашена водоемульсійним складом, спостерігаються сліди залиття S 0,8 м2, стіни обклеєні шпалерами, спостерігаються сліди залиття S=1,0 м2, у зв`язку з чим квартира позивача потребує ремонту, вартість якого за висновком спеціалістів складає 6558,04 грн. (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім грн. чотири коп.), що підтверджується доданим по позову дефектним актом від 03.10.2017 року.

15 вересня 2017 року комісією Лівобережної служби обслуговування житлового фонду Комунального підприємства «Наше місто» у складі старшого майстра дільниці № 2 ЛСО ЖФ КП «Наше Місто» Морозовою Г.С., майстром 1 категорії дільниці № 2 ЛСО ЖФ КП «Наше Місто» Шереметьєвою О.В., майстром дільниці № 2 ЛСО ЖФ КП «Наше Місто» Міхно ОСОБА_6 складено відповідний Акт.

Згідно вказаного Акту про залиття квартири № АДРЕСА_3 від 15 вересня 2017 року, причиною залиття зазначено, що воно відбулося з розташованої вище квартири АДРЕСА_4 , де при заповненні системи центрального опалення жилого будинку 04.09.2017 року, стався порив стоякового трубопроводу центрального опалення у ванній кімнаті; описано пошкодження, які завдані внаслідок залиття, а також викладено висновок щодо вини особи, що вчинила залиття: «для подальшої експлуатації жилого дому по АДРЕСА_5 необхідно виконати заміну трубопроводу центрального опалення у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_4 ». Отже, залиття квартири позивача сталося з вини відповідачів, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Позивачка неодноразово зверталася до відповідачів з проханням відшкодувати вартість ремонту, однак вони ігнорували такі звернення. Востаннє, вона зверталась із претензією про відшкодування майнової шкоди 05.10.2017 року, яку вони також проігнорували.

Зважаючи на те, що відповідачі добровільно відшкодувати завдану шкоду відмовилися, тому позивачка вимушена була звернутися до адвоката для надання їй правової допомоги, а потім звернулася до суду.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Котелевський К.В. підтримав вимоги позивача з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити.

Додатково адвокат пояснив, що єдиною причиною затоплення квартири ОСОБА_1 є халатне відношення до утримання помешкання і неналежне користування мережею центрального опалення з боку власників квартири АДРЕСА_4 , тобто відповідачів, тому залиття квартири АДРЕСА_3 сталося з їх вини. Вони не забезпечили утримання санітарно-технічного обладнання квартири у якій вони мешкають у належному санітарно-технічному стані.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до дефектного акту від 03.10.2017 року, локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1, відомості ресурсів до локального кошторису №2-1-1, зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва від 03.10.2017 року, договірної ціни, довідки про вартість виконаних будівельних робіт від 05 жовтня 2017 року, акту приймання виконаних будівельних робіт від 05 жовтня 2017 року, відомості ресурсів до акту виконаних робіт від 05 жовтня 2017 року наданих підрядником ФОП ОСОБА_7 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику квартири АДРЕСА_3 , з яких вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику квартири АДРЕСА_1 , внаслідок затоплення, становить 6558,04 грн. (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім грн. чотири коп.).

Відповідачі у судовому засіданні заперечували проти позову та пояснювали суду, що звинувачення позивачки у халатності є безпідставними та надуманими, оскільки у них не було протікання, а несподівано був прорваний свищ на стояку опалення у ванній кімнаті. З цього ж часу вони намагалась викликати аварійну службу - 1580, що підтверджую доданою роз печаткою ПАТ «Уктелеком» Запорізька філія, а працівники служби « Наше місто» прибули близько 14-30.

Акти про залиття квартир були складені недбайливо, не вказано час прибуття робітників для перекриття водопостачання, відсутні прізвища слюсарів, які прибули для усунення аварії, не вказаний час ліквідації аварії, тощо.

Крім того, не відповідає дійсності запис у акті про розміщені об`яви про заповнення ЦО.

Відповідачі вважають, що прорив скоївся з вини робітників, які заповнювали систему ЦО під дуже великим тиском, не враховуючи старі комунікації, а не який скоївся у наслідок їх дій чи бездіяльності. А вона є фактично теж потерпілими від аварії, яка сталася не з їхньої вини.

Відповідачі пояснювали, що труба ЦО була пофарбована, до неї торкатись у них не було необхідності, ніхто не міг припустити, що вона майже прогнила з внутрішньої її частини.

Стосовно складання актів про залиття, відповідачі наголошували в суді, що згідно додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, у Акті про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання /або холодного водопостачання/ має бути вказано не тільки членів комісії, а «чітко зазначені причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців квартири АДРЕСА_2 роботу системи /заміну трубопроводів, радіаторів, трубопроводів, рушникосушарок тощо/. Членами комісії не встановлено несанкціоноване втручання відповідачів у роботу системи. Акт про залиття мав бути підписаний не тільки членами комісії, а і власниками кватири, з якої було протікання та залиття, та власником квартири, яка була залитою. Вони, власники кв. АДРЕСА_4 , навіть не були запрошені у кв.28 при складанні Акту.

З вищевказаних підстав, відповідачі просили суд відмовити позивачу у позові у повному обсязі.

Представник відповідачів адвокат Мелешко Л.О. підтримала думку своїх довірителів.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані сторонами письмові докази по справі та усі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, врахувавши предмет та підставу позову, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Як було встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_5 (далі - позивач) є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія НОМЕР_1 .

Квартира АДРЕСА_6 НОМЕР_2 житлового будинку АДРЕСА_5 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 (далі - відповідачі), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), ОСОБА_4 (далі - відповідач 3).

04 вересня 2017 року, у квартирі АДРЕСА_4 сталось протікання стоякового трубопроводу центрального опалення, у зв`язку з несвоєчасним виявленням та усуненням даного протікання.

Внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_3 було виявлено ряд пошкоджень, а саме: у житловій кімнаті, стеля якої обклеєна шпалерами, спостерігалися сліди залиття по S 0,2 м2, падуга окрашена водоемульсійним складом, спостерігалися сліди залиття S 0,8 м2, стіни обклеєні шпалерами, спостерігалися сліди залиття S=1,0 м2, у зв`язку з чим квартира позивача потребує ремонту, вартість якого за висновком спеціалістів складає 6558,04 грн. (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім грн. чотири коп.), що підтверджується доданим по позову дефектним актом від 03.10.2017 року.

15 вересня 2017 року комісією Лівобережної служби обслуговування житлового фонду Комунального підприємства «Наше місто» у складі старшого майстра дільниці № 2 ЛСО ЖФ КП «Наше Місто» Морозовою Г.С., майстром 1 категорії дільниці № 2 ЛСО ЖФ КП «Наше Місто» Шереметьєвою О.В., майстром дільниці № 2 ЛСО ЖФ КП «Наше Місто» Міхно ОСОБА_6 складено відповідний Акт.

Згідно вказаного Акту про залиття квартири № АДРЕСА_3 від 15 вересня 2017 року, причиною залиття зазначено, що воно відбулося з розташованої вище квартири АДРЕСА_4 , де при заповненні системи центрального опалення жилого будинку 04.09.2017 року, стався порив стоякового трубопроводу центрального опалення у ванній кімнаті; описано пошкодження, які завдані внаслідок залиття, а також викладено висновок щодо вини особи, що вчинила залиття: «для подальшої експлуатації жилого дому по АДРЕСА_5 необхідно виконати заміну трубопроводу центрального опалення у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_4 ».

Отже, залиття квартири позивача сталося з вини відповідачів, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до дефектного акту від 03.10.2017 року, локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1, відомості ресурсів до локального кошторису №2-1-1, зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва від 03.10.2017 року, договірної ціни, довідки про вартість виконаних будівельних робіт від 05 жовтня 2017 року, акту приймання виконаних будівельних робіт від 05 жовтня 2017 року, відомості ресурсів до акту виконаних робіт від 05 жовтня 2017 року наданих підрядником ФОП ОСОБА_7 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику квартири АДРЕСА_3 , з яких вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику квартири АДРЕСА_1 , внаслідок затоплення, становить 6558,04 грн. (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім грн. чотири коп.).

Згідно ст.386 ЦК України, власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За таких обставин, з урахуванням належних та допустимих доказів по справі, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідачів 2400 гривень витрат на правову допомогу. На підтвердження вказаних витрат позивачем надані відповідні документи, зокрема: договір про надання юридичних послуг, квитанція про оплату послуг адвоката.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Суд критично віднісся до пояснень відповідача щодо їх невинуватості, а також, що прорив скоївся з вини робітників, які заповнювали систему ЦО під дуже великим тиском, не враховуючи старі комунікації, оскільки дані пояснення не були підтвердженні в ході судового розгляду.

Не навів відповідач жодного доказу того, що саме з вини третіх осіб була заподіяна шкода позивачу.

Відповідно до ст. 322 ЦК України , власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно ст. 177 ЖК України, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою.

Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України (ст. 151 ч.2 ЖК України).

«Правилами користування приміщеннями житлових будинків» (затв. Постановою КМ України від 08.10.1992 р. № 572 в редакції змін, затв. Постановою КМ України від 24.01.2006 р. № 45) визначено, що власник та наймач (орендар ) квартири зобов`язаний, зокрема: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово - комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян (пункт 7 «Правил»);власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 11 «Правил»).

Законом України « Про житлово - комунальні послуги» ( в редакції Закону від 09.11.2017 р.- чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено що: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) , нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.п. 5,6 ст. 1 Закону);

Індивідуальний споживач зобов`язаний: своєчасно вживати заходів до усунення: виявлених неполадок, пов`язаних - з отриманням житлово- комунальних-послуг, що виникли з його вини; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, -обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого, з його вики, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово- комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки" показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або-вузлів обліку, що/забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта- нерухомого майна), не допускати - порушення законних правда інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг(п.п.2,4,6,7,8 ст. 7 ч. 2 Закону).

Таким чином, витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт несуть саме власниками квартир, на яких і покладений обов`язок як співвласників будинку, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку.

Керуючись ст.ст.4,5,12,13,80,81,141,258,259,263-265,268,352,354,355 ЦПК України; ст.ст.317, 1166 ЦК України; п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) майнову шкоду заподіяну внаслідок затоплення квартири у розмірі 6558,04 грн. (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім грн. чотири коп.).

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судові витрати на правову допомогу 2400 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10 березня 2020 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.