23.03.2020 Справа № 696/624/19
№ 2/696/138/20
23 березня 2020 року м. Кам`янка
Кам`янський райсуд Черкаської області
в складі головуючого судді - Шкреби В.В.
за участі: секретаря - Зачепи Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (проживає по АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів за договором позики,-
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Виходячи з обставин справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Оскільки в судове засідання сторони не з`явилися, суд вважає за можливе провести судове засідання без здійснення фіксації звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини .
Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень
Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов`язань, а саме з договору позики, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України.
Як зазначив позивач, що відповідач частково повернула кошти, а саме: 15 травня 2017 року в сумі 48 доларів США, 24 травня 2017 року в сумі 8 доларів США, 19 червня 2017 року в сумі 46 доларів США, 18 липня 2017 року в сумі 41 долар США, 22 липня 2017 року в сумі 19 доларів США, 20 жовтня 2017 року в сумі 37 доларів США, 23 грудня 2017 року в сумі 249 доларів США, 26 січня 2018 року в сумі 35 доларів США.
На час розгляду справи зобов`язання взяті на себе, щодо повернення коштів в повній мірі відповідачем не виконані. Факт взяття в борг коштів підтверджуються розпискою (а.с.9).
Судом встановлено, що право позивача порушено, неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань, а тому потребує захисту, шляхом стягнення з відповідачів заборгованості за договорами позики.
Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Стаття 1049 ЦК України, передбачає своєчасне повернення боргу.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Разом з тим, тлумачення абзацу 1 частини першої статті 1046, абзацу 1 частини першої статті 1049 ЦК України дозволяє стверджувати, що законодавцем не забороняється стягнення боргу за договором позики і в іноземній валюті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ст.530 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами регламентовано ст.141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.1 ч.2ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Холодняк В.М. укладено договір про надання правової допомоги від 06 червня 2019 року (а.с.15).
Також позивачем надано акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 18 червня 2019 року, в якому є опис робіт, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат по наданню правової допомоги по цивільній справі про стягнення коштів, а також наданий доказ про оплату таких витрат в сумі 1000 грн. 00 коп. - квитанція №20-19 від 18.06.2019 року (а.с. 16), а тому з відповідача слід стягнути витрати понесені позивачем на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4,12, 13, 78, 89, 141, 206, 210, 211, 247, 259, 263, 265, 280 ЦПК України , ст.ст.192, 527,530,533, 610,611,625, 1046,1049 ЦК України, суд ,-
Позовну заяву ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (проживає по АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів за договором позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України, серія НОМЕР_1 , виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 30.12.1999 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України, серія НОМЕР_2 , виданий Смілянським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_3 понесені витрати останнього при звернені до суду з позовом на суму 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та понесені позивачем витрати на правничу допомогу на суму 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., а всього судових витрат на загальну суму 1768 (одна тисяча сімсот шістдесят вісім) грн.40 коп..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

До дня початку функцінування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаютьсясудами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII "Перехідні положення " ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Суддя В.В. Шкреба