27.03.2020 року Провадження №2/425/289/20
Справа №425/538/20
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар - Клименко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,
ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , якою просить стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. У випадку неявки відповідача, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався.
За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Позиція позивача полягала у тому, що у неї з відповідачем є спільна дитина, яка не досягла повноліття, а тому потребує утримання. І оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється від її утримання, а дитина проживає із нею, на її користь слід стягнути аліменти у грошовій формі у вигляді 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (у порядку частини 11 статті 128 ЦПКУкраїни), але не з`явився без повідомлення причин; позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.
Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.
І на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини:
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 листопада 2018 року (а.с.6-7).
Піл час перебування ними у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 народила дитину, хлопчика: ОСОБА_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, було складено відповідний актовий запис № 121 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5). При цьому батьком дитини записаний ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.5).
На час розгляду справи, дитина - ОСОБА_3 проживає з матір`ю - ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, а відповідач будь-якої матеріальної допомоги для утримання дитини не надає (а.с.1-3,8).
Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, в межах яких між позивачем та відповідачем виник спір, у якості батьків, щодо утримання дитини, в якому відповідач, як батько, відмовляється від утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття.
Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із наступних мотивів:
Положення частини 1 і 2 статті 51 Конституції України гарантують, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
А положеннями частини 6 статті 7 та частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, та щодо дитини.
Статті 180 та 181 Сімейного кодексу України встановлюють обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, за домовленістю між батьками.
При цьому, згідно частини 1 статті 15 Сімейного кодексу України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.
Отже, виходячи із змісту наведених норм матеріального права, невиконання відповідачем, як батьком дитини свого обов`язку з її утримання до досягнення нею повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, порушує право позивача, як матері дитини, на рівність обов`язків між жінкою та чоловіком щодо дитини.
А тому, на підставі частини першої статті 55 Конституції України, частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 18 Сімейного кодексу України порушене право позивача підлягає судовому захисту.
Відповідно до положень частини третьої статті 181, частини першої статті 191 Сімейного кодексу України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, від дня пред`явлення позову.
Згідно з частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину.
При визначенні розміру аліментів, суд врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; відсутність доказів про поганий стан здоров`я чи скрутне матеріальне становище платника аліментів; відсутність доказів наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання про розмір аліментів (передбачені частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України) суд урахувати також не міг, за відсутністю доказів їх наявності.
Отже, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (тобто з 19 лютого 2020 року) і до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
В силу положень пункту першого частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, також, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Позивач на підставі пункту третього частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, розмір якого у справах даної категорії, виходячи з положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" складає 840 гривень 80 копійок.
Але на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України, і у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.
Таким чином, керуючись статтями 2,19,23,34,43-49,76-89,120-142,174-181,209-250,258,259,263-265,268,272-289,351,352,354,355,430-431 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: Донецька область, Старобешіський район, с. Сонцеве) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на дитину ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 лютого 2020 року.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів, в межах суми виплат за один місяць (лютий 2020 року), допустити до негайного виконання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - Д.С. Коваленко