Ухвала

Іменем України

25 березня 2020 року

м. Київ

справа № 369/10236/18

провадження № 61-2565ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація», яка підписана представником Єрешко Максимом Олександровичем, в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 28 грудня 2019 року у складі судді Головачова Я. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталії Вікторівни, третя особа - ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація», про визнання незаконним рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація» (далі - ТОВ «Перша будівельна корпорація»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталії Вікторівни про визнання незаконним рішення загальних зборів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від

23 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Перша будівельна корпорація» подало апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Перша будівельна корпорація» залишено без задоволення, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року залишено без змін.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції та постановою апеляційного суду, ТОВ «Перша будівельна корпорація» подало касаційну скаргу

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2019 року касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Перша будівельна корпорація» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року закрито.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від

23 жовтня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції від

23 серпня 2018 року та постановою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація» (далі - ТОВ «Перша будівельна корпорація») подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій правил підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Перша будівельна корпорація» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року повернуто скаржнику.

При поверненні апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції керувався статтею 353 ЦПК України, якою визначений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду першої інстанції і ухвала про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції до цього переліку не входить. Стосовно оскарження постанови апеляційного суду від 07 листопада 2018 року апеляційний суд зазначив, що постанова може бути переглянута лише в порядку касаційного оскарження.

ТОВ «Перша будівельна корпорація» засобами поштового зв`язку 03 лютого 2020 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Єрешко М. О., на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від

23 серпня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 грудня 2019 року, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в частині оскарження протоколів загальних зборів ТОВ «Перша будівельна корпорація» та в цій частині закрити провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 07 лютого 2020 року указані недоліки було усунуто.

Пунктом 2 розділу IIПрикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Касаційна скарга мотивована незгодою ТОВ «Перша будівельна корпорація» із ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції про відкриття провадження в частині визначення підсудності.

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, ТОВ «Перша будівельна корпорація» на підставі частини другої статті 390 ЦПК України просить поновити строк на касаційне оскарження. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що копію постанови апеляційного суду товариством отримано 02 січня 2020 року. На підтвердження вказаних обставин надано: копію конверта, адресованого Київським апеляційним судом ТОВ «Перша будівельна корпорація» із номером рекомендованого відправлення № 786; копію роздруківки із сайту АТ «Укрпошта» із трек-номером № 786 про вручення поштового відправлення 02 січня 2020 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги), поновлює його.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначено у частині першій статті 353 ЦПК України.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, з підстав порушення правил юрисдикції статтею 353 ЦПК України не передбачено.

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 761/23218/17 (провадження № 14-172цс19) вказано, що «обмеження права на апеляційне оскарження ухвал окремо від рішення щодо суті спору є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати безперспективність такого оскарження. Передбачені процесуальним законом обмеження права на окреме оскарження судових рішень, в тому числі з підстав порушення правил предметної юрисдикції».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

Встановивши, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від

23 серпня 2018 року про відкриття провадження оскаржується з питань юрисдикції, а постанова апеляційного суду від 07 листопада 2018 року може бути переглянута лише в порядку касаційного оскарження, тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Крім того, ТОВ «Перша будівельна корпорація» подало до суду клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Питання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи після вирішення судом питання про відкриття провадження та витребування матеріалів справи. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація» строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 28 грудня 2019 року.

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація», яка підписана представником Єрешко Максимом Олександровичем, в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 28 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталії Вікторівни, третя особа - ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельна корпорація», про визнання незаконним рішення загальних зборів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат