Справа № 177/2033/19
Провадження № 2/177/229/20
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

24 березня 2020 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Універсальна товарна біржа «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 06.05.1998, укладений на Універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про придбання жилого будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., позначений в технічному паспорті А-1, уборної Б, водоколонки І, замощення ІІ, з земельною ділянкою, зареєстрований у реєстрі за № 10-28. Також просив суд встановити факт належності йому вказаного договору купівлі-продажу від 06.05.1998.

В обґрунтування позову вказував, що 06.05.1998 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оформили на Універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом» договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , з земельною ділянкою.

Договір зареєстровано в реєстрі біржі під номером 10-28. На виконання умов договору він передав ОСОБА_2 2500 грн. за будинок та 500 грн. вартості земельної ділянки. Вони погодили всі належні та істотні умови договору купівлі-продажу та виконали їх.

Він зареєстрував своє право власності на будинок в КП ДОР БТІ, як того вимагало чинне на той час законодавство.

У грудні 2019, маючи намір розпорядитися своєю власністю, він звернувся до реєстраційної служби Криворізького РУЮ ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення відомостей про право власності в Реєстр прав на нерухоме майно, він отримав відмову, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу не було нотаріально посвідчено, а також у зв`язку з тим, що при оформленні договору на біржі його прізвище помилково вказано як « ОСОБА_2 ».

У зв`язку з чим, посилаючись на невизнання його права власності на вказане нерухоме майне, просив суд його вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи наявна його заява про розгляду справи за його, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити (а.с. 34).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за останнім відомим позивачу місцем проживання. Встановити її зареєстроване місце проживання не вдалося (а.с. 27, 32, 38). Відзиву не подано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору «Універсальна товарна біржа» повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, але участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надала (а.с. 33).

Оскільки відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд керуючись ст. 280-282 ЦПК України, на місці ухвали проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 06.05.1998 на Універсальній товарній біржі укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив саманний жилий будинок А-1, загальною площею 41,5 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., з вбиральнею Б, водоколонкою І, замощенням ІІ, з земельною ділянкою площею 0,40 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

В пункті 2 договору сторони обумовили вартість будинку 2500 грн. та вартість земельної ділянки - 500 грн., які отримані продавцем, що підтверджено підписами сторін у договорі (а.с. 12-13).

Зі змісту договору слідує, що він зареєстрований на Унівесальній біржі нерухомості «Біржі по торгівлі нерухомістю та транспортом» та підлягає реєстрації в БТІ (а.с. 13).

Згідно з відміткою на договорі купівлі-продажу, він пройшов державну реєстрацію в БТІ, про що здійснено запис від 08.06.1998 (а.с. 13). Факт реєстрації вказаного договору в БТІ також підтверджується даними технічного паспорту на будинок, який містить дані щодо зміни власника будинку з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , а також довідкою БТІ № 166476 від 13.11.2018 (а.с. 12-13, 14-17, 18).

Однак, у вказаному договорі купівлі-продажу будинку і земельної ділянки прізвище позивача помилково вказано як « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_2 » (а.с. 12-13).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції чинній на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнавалася угода, що відповідала сукупності умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку чи обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо учасниками є члени біржі, якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Зі змісту вище вказаної угоди, слідує, що вона відповідала вимогам ст. 15 Закону, на момент укладення угоди законодавство не вимагало нотаріального посвідчення такої угоди, а сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, здійснили реальну купівлю-продаж будинку, в якому ОСОБА_1 нині зареєстрований (а.с. 7-9).

Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР 1963, в редакції чинній на час укладення договору, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення,а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі визнати угоду дійною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.

Положеннями ст. 204 ЦК України, визначена презумпція правомірності правочину, зокрема вказано, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вище вказаний договір купівлі-продажу будинку був укладений відповідно до вимог законодавства діючого на момент його укладення, містив всі істотні умови договору, був направлений на реальне настання наслідків, виконаний сторонами, що підтверджено в судовому засіданні письмовими доказами, на даний момент можливість його нотаріального посвідчення вичерпана, оскільки місце знаходження однієї із сторін - ОСОБА_2 не відоме, а тому, виходячи з принципів розумності, справедливості, непорушності права власності, суд приходить до висновку про можливість визнання вказаного договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки дійсним.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи про належність особі правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові якої у вказаних документах не збігається з прізвище, ім`ям чи по батькові, зазначеним у її паспорті.

Так, судом встановлено, що у вище вказаному договорі купівлі-продажу від 06.05.1998, допущено помилку в зазначені прізвища позивача, а саме замість дійсного « ОСОБА_2 », вказано « ОСОБА_2 ». Вказане зумовлено перекладом прізвища з російської мови « ОСОБА_1 (а.с. 10) та українську мову. Той факт, що дійсне прізвище позивача « ОСОБА_2 » підтверджується копією паспорта позивача та свідоцтва про його народження (а.с. 7-10).

Оскільки зазначене порушує право позивача, суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_1 договору купівлі - продажу від 06.05.1998 року, реєстраційний номер в реєстрі 10-28, укладеного на Універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», сторонами якого вказані ОСОБА_2 та « ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Універсальна товарна біржа «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений 06.05.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого є саманний жилий будинок А-1, загальною площею 41,5 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., вбиральня Б, водоколонка І, замощення ІІ, земельна ділянка площею 0,40 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», реєстраційний номер 10-28 та в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації з занесенням запису в реєстрову книгу від 08.06.1998.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного 06.05.1998 року від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого є саманний жилий будинок А-1, загальною площею 41,5 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., вбиральня Б, водоколонка І, замощення ІІ, земельна ділянка площею 0,40 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», реєстраційний номер 10-28 та в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації з занесенням запису в реєстрову книгу від 08.06.1998.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.А. Суботіна