233 № 233/769/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 2-н-1730/10 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Проте з часу винесення судового наказу про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно виріс, дитина шкільного віку потребує придбання шкільних речей, спортивного одягу, несення витрат потребує відвідування спортивної секції, а також необхідність лікування дитини. Тому, враховуючи також зміни у законодавстві, якими збільшено мінімальний розмір аліментів, просить суд збільшити розмір аліментів до 1/4 частки всіх доходів (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, з*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України , розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 4-5, 10) є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13-14), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25 жовтня 2005 року Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 679 (а.с.8).

Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі № 2-н-1730/10 видано судовий наказ від 22 грудня 2010 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Даний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в органі державної виконавчої служби, згідно розрахунку державного виконавця (а.с. 12) станом на 01 січня 2020 року борг ОСОБА_2 за виконавчий документом № 2-н-1730 від 22 грудня 2010 року складає 5915,50 грн.

Згідно за ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (із змінами та доповненнями) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо).

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів позову, з часу винесення судового наказу про стягнення з відповідача аліментів розмір витрат на утримання дитини значно виріс, дитина шкільного віку потребує додаткових витрат у зв*язку із навчальним процесом, занять спортом, придбанням ліків (а.с. 7, 11). Також, згідно посвідчення від 17 квітня 2019 року (а.с. 15-16) сім*я ОСОБА_1 , у якій виховується неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є багатодітною.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VІІІ) встановлено, що за рішенням суду кошти для утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось із них.

При цьому у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року.

Стаття 18 Конвенції встановлює загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як свідчить правова позиція Верховного Суду України у справі за №143 цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст., ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного суду України №6-143 ЦС13 від 05.02.2014 року).

В силу ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням наведеного, суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, а також приймаючи до уваги позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.180-183, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 7, 8, 19, 141, 206, 264-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання:АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, встановлений судовим рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 2-н-1730/10 від 22 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 , 1984 року народження, на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2010 року до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Костянтинівка Донецької області, на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 20 березня 2020 року. Повний текст рішення суду виготовлений 26 березня 2020 року.

Суддя :