У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Гальчинській А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представлені адвокатом Черніцьким Іваном Романовичем, про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 30 січня 2019 р. розглянута цивільна справа № 758/14060/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю. Дане рішення постановлено заочно з повним задоволенням позовних вимог.

В січні 2020 р. від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Черніцького І.Р. надійшла заява про перегляд вищевказаного заочного рішення, яка мотивована тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, оскільки не проживала за адресою реєстрації, а тому був позбавлений можливості надати докази про проживання позивача та відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Крім того вважає, що суд помилково взяв до уваги нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_1 від 04.10.2017 р. про визнання квартири особистою приватною власністю позивача.

Ухвалою від 10.01.2020 р. відповідачу поновлений строк на звернення із вищевказаною заявою та призначено її розгляд у судовому засіданні.

Позивачем подано письмові заперечення, в яких сторона позивача просила відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що судом постановлено рішення відповідно до вимог закону. Зазначає, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, не демонструвала готовність брати участь в судових засіданнях, а навпаки її поведінка свідчить про недобросовісне здійснення своїх процесуальних обов`язків. Крім того, стверджує, що відповідача не надала суду жодних доказів, жодного документу до заяви про скасування судового рішення, які б мали істотне значення для правильного рішення, а саме: на підтвердження факту спільного проживання до укладення шлюбу, а лише вказує на підготовку позову про встановлення факту проживання однією сім`єю буз реєстрації шлюбу з січня 2003 р.; на підтвердження факту позичання коштів в борг на придбання спірної квартири. Акцентує увагу, що суд правильно взяв до уваги нотаріально посвідчену заяву відповідача про те, що спірна квартира не є спільною сумісною власністю подружжя та належить колишньому чоловіку ОСОБА_2 , оскільки згідно даної заяви відповідач підтвердила, що дана заява відповідає її дійсному волевиявленню, написана нею добровільно, при повній свідомості, без будь-якого обману, примусу ячи тиску зі сторони, про що засвідчив нотаріус.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, в зв`язку з чим на підставі ст.287 ч.1 ЦПК України суд розглянув заяву за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду м.Києва 30 січня 2019 р. розглянута цивільна справа № 758/14060 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю. Дане рішення постановлено заочно з повним задоволенням позовних вимог, а саме: визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права особистої приватної власності ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для скасування заочного рішення необхідні всі вище перелічені підстави.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, в разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. Тим самим, при повторній неявці відповідача (незалежно від причини неявки) суд розглядає справи в заочному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Перевіряючи доводи сторони відповідача про неповідомлення відповідача про розгляд справи суд враховує, що приписами ст.128 ч.7 п.2 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку.

В справі містяться матеріали, згідно яких відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання та отримання судових повісток відповідачем про виклик її в судове засідання саме з цієї адреси підтверджено поштовими повідомленнями про їх вручення (арк.спр.37, 46).

В зв`язку з чим, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про неповідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, оскільки вони не відповідають матеріалам справи.

Тим самим, відповідач був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи та повторно не з`явився в судове засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не подала відзив на позов, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідач, який був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до норм чинного ЦПК України, повторно не з`явився в судове засідання 30.01.2019 р., а відтак судом були дотримані всі процесуальні вимоги для заочного розгляду.

Крім того, як на підставу, що має істотне значення для вирішення спору, сторона відповідача заявляє про позичання нею коштів у свого батька на придбання спірної квартири. Між тим, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, відповідач не повідомляла про таку обставини суду під час її розгляду та, крім цього, сама по собі розписка про позичання коштів відповідачем у свого батька ОСОБА_4 не може вважатись такою, що вливає на висновки суду. Більш того, позивачем була подана нотаріально посвідчена заява самої відповідачки від 04.10.2017 р., в якій остання підтвердила, що спірна квартира не є спільною сумісною власністю подружжя та належить позивачу ОСОБА_2 , а відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, відповідач не повідомляла про те, що така заява нею відкликана. Як вбачається з даної нотаріально посвідченої заяви, дана заява відповідає її дійсному волевиявленню, написана нею добровільно, при повній свідомості, без будь-якого обману, примусу чи тиску зі сторони, про що засвідчив нотаріус. У суду не було підстав ставити під сумнів докази, надані позивачем.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, як наслідок того, що відповідач, достеменно знаючи про розгляд вищевказаної справи, не виконала свої процесуальні обов`язки, встановлені ст.43 ч.4 п.2, 4 ЦПК України (сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подання усіх наявних у неї доказів та неприховування їх), суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що суд не мав права брати до уваги вищевказану нотаріальну посвідчену заяву відповідача, оскільки неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, є підставами для скасування рішення в апеляційному порядку, а тому вказані факти підлягають перевірці апеляційним судом при вирішенні питання законності та обґрунтованості рішення суду 1 інстанції.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що судом дотримані вимоги закону для винесення заочного рішення, доводи сторони відповідача не мають значення та не вливають на суть постановленого судом 30.01.2019 р. рішення за вищевказаним позовом.

У зв`язку з вищевикладеним, суд, вважає, що заява відповідача є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт наявності обставин, які мають істотне значення та впливають на висновки суду по справі.

А відтак правові підстави для скасування заочного рішення відсутні, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 261, 287-288 ЦПК України, п.15.5, розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.),-

У Х В А Л И В :

Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 , інтереси якої представлені адвокатом Черніцьким Іваном Романовичем, про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 758/14060/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

Заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 31 січня 2019 р. у цивільній справі № 758/14060/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю - може бути оскаржено відповідачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного тексту даної ухвали.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 23.03.2020 р.

Суддя Подільського районного

Суду м. Києва Н. М. Ларіонова