Ухвала

17 березня 2020 року

м. Київ

справа № 639/725/18

провадження № 61-3638ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» на рішення Жовтневого районного суду

м. Харкова від 23 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 03 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення», третя особа - тимчасово виконуючий обов`язки директора Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» Роща Олександр Володимирович, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, компенсації, середнього заробітку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2020 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення»звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду

м. Харкова від 23 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 03 січня 2020 року, з пропуском строку на касаційне оскарження.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Харківським апеляційним судом прийнято постанову 03 січня 2020 року, тому останнім днем строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних днів)

є 03 лютого 2020 року.

Державне підприємство Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження, посилаючись на частину другу статті 390 ЦПК України. Заява мотивована тим, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції Державне підприємство Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» отримало 22 січня 2020 року, що підтверджується конвертом в якому надсилалася копія повного тексту постанови Харківського апеляційного суду від 03 січня 2020 року, а тому строк на касаційне оскарження закінчується 24 лютого 2020 року.

Зазначена скаржником причина пропуску процесуального строку не може бути визнана поважною, оскільки касаційна скарга подана не в межах строків визначених частиною другою статті 390 ЦПК України.

Відповідно до ідентифікатора міжнародного поштового відправлення Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» повний текст оскаржуваної постанови скаржник отримав 22 січня 2020 року.

Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається

з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на зазначене, тридцятий день з дня вручення Державному підприємству Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» припадає на 21 лютого 2020 року, а скаргу подано 24 лютого

2020 року.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє

у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, Державному підприємству Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення»необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в якій навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті

392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що Державне підприємство Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» не має можливості вчасно сплати судовий збір у зв`язку із тим, що на рахунок підприємства накладено арешт.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Аналіз клопотання про відстрочення сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення»та не свідчать про наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для відстрочення сплати судового збору. До касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин скаржнику необхідно сплатити судовий збір.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та

у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті

в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2018 рік) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір

у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2018 рік) встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 762 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги розмір судового збору становить

2 936,66 грн ((704,80 грн + 76 353,20 грн * 1%) * 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі

м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору скаржнику необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року.

Усупереч вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не визначено підставу (підстави), на якій (яких) вона подається.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України,

у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Ураховуючи наведене, Державному підприємству Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення»необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, у якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи разом із документами, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та заявою про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в якій навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 123, 136, 185, 260, 392, 393ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення»у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 03 січня 2020 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков