Справа № 523/2990/20
Провадження №2/523/2352/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про визнання протиправним та скасування протоколу, акту-розрахунку,-

Встановив

ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Дорошенка Сергія Олександровича, звернулась до суду із позовною заявою до ПАТ «ОДЕСАГАЗ» та прохальна частина позову містить позовні вимоги про визнання протиправним та скасування Протоколу №00310 розгляду Акту порушення побутовим споживачем №00310 від 03.10.2019 року, визнання протиправним та скасування Акту розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з квітня 2019 року по жовтень 2019 року.

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1)наказного провадження;

2)позовного провадження /загального або спрощеного/;

3)окремого провадження.

Відповідно до ст.1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у справі є визнання визнання протиправним та скасування Протоколу №00310 розгляду Акту порушення побутовим споживачем №00310 від 03.10.2019 року, визнання протиправним та скасування Акту розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з квітня 2019 року по жовтень 2019 року.

При розгляді справи № 522/12901/17-ц Велика Палата Верховного Суду з посиланням, зокрема, на приписи статей 11, 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 30 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), статей 1, 2, 4, 21 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) виходила з того, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але й узагалі не підлягають судовому розгляду.

Так, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц складений працівниками електропостачальної організації є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист.

В даному випадку, протокол №00310 розгляду Акту порушення побутовим споживачем №00310 від 03.10.2019 року не є процесуальними документами, котрі можуть бути оскаржено ОСОБА_1 . Зазначений протокол та акт є лише доказом на підставі котрого в майбутньому може бути подано АТ «Одесагаз» позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за донарахований природний газ, а не підставою для самого стягнення заборгованості. Окрім того, зазначеним актом-розрахунком від 29.11.2019 року, також встановлений період на протязі котрого, ОСОБА_1 має право звернутись до Чорноморського УЕГГ АТ «Одесагаз» для укладення договору реструктуризації та висловити свої доводи та аргументи щодо відсутності заборгованості.

Таким чином, на думку суду ОСОБА_1 із зазначеним позовом звернулась передчасно, оскільки існують інші способи захисту та на даний час відсутнє порушене право ОСОБА_1 з боку відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 48, п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про визнання протиправним та скасування протоколу, акту-розрахунку.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя