Справа № 229/6160/19
Провадження №2/229/193/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гумірової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

третя особа - орган опіки та піклування Дружківської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги вмотивовує таким чином. Вона є бабусею малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини є її син ОСОБА_4 , якого раніше було позбавлено батьківських прав відносно дочки. Відповідачка є матір" ОСОБА_5 . Одразу після народження дитини, відповідачка залишила дитину на її виховання, по теперішній час не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям. Вона неодноразово намагалася поспілкуватись з відповідачкою по телефону з приводу виховання дочки, натомість конструктивної розмови ніколи не відбувалось. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачка жодного разу добровільно не надала. Фактично вона займається вихованням дитини. Дитина є інвалідом з народження. Відповідачка жодного разу не цікавилася станом здоров`я дитини та ніколи не вживала заходів щодо лікування дитини. Фактично відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 03.12.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження та призначено підготовче засідання. (а.с. 33)

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 30.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. (а.с. 53)

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав , викладених в позові. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з"явился. Про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник органу опіки та піклування Мельніченко Т.В. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Дружківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до доньки ОСОБА_6 . Пояснила, що з 05.10.2019року підстави для подальшого перебування ОСОБА_3 під опікою зникли, виконкомом Дружківської міської ради було прийнято рішення 16.10.2019року №499 "Про визнання таким, що втратили чинність рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 01.11.2017р № 514 та від 20.12.2017р № 612" ОСОБА_7 втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_1 було звільнено від обов"язків опікуна. Проте бабуся дитини продовжує опікуватися малолітньою ОСОБА_7 . Єдиним законним представником ОСОБА_7 є її мати, яка з дитиною не спілкується, не приймає участі в її вихованні. ОСОБА_1 за законом не має повноважень на вирішення питань пов"язаних з життям та здоров"ям дитини. Тому підтримує позовні вимоги позивачки і також просить суд їх задовольнити.

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні фактичні обставини.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом №333, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . (а.с.9)

Згідно із Довідкою про склад сім`ї від 19.09.2019 року, виданої виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області, ОСОБА_8 зареєстрована в АДРЕСА_1 ), разом з нею зареєстрована дочка ОСОБА_9 , 2014 р.н.. (а.с.14)

Згідно з Актом від 17.09.2019 року позивач проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом з позивачем проживає внучка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.15)

Згідно із Випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 02.08.2019 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом дитинства з 03.08.2016року. Неодноразово на протязі 3-х років дитина буває на стац.лікуванні у дитячому інфекційному відділенні з приводу ГРВІ, що супроводжуєтсья обструктивним бронхітом, а також у ендокринологічному відділенні ОДКЛ м.Харків. З народження дитина постійно знаходиться під наглядом бабусі ОСОБА_1 . (а.с.16).

Згідно з Довідкою Дошкільного навчального закладу ясла-садок № 2 «Теремок» Дружківської міської ради Донецької області, дитина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дошкільний навчальний заклад ясла-садок №2 «Теремок». (а.с.20)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка є вихователем логопедичної групи дошкільного навчального закладу "Теремок", пояснила, що ОСОБА_10 відвідує логопедичну групу 2018року і по теперішній час. Протягом всього часу її відвідування, дитиною опікується бабуся ОСОБА_1 . Батьки жодного разу не відвідували садок.

Свідок ОСОБА_12 , яка є сусідкою ОСОБА_1 , підтвердила в судовому азсіданні, що ОСОБА_13 нетривалий час проживала зі своєю дитиною ОСОБА_7 . Приблизно після 9 місяців дитини, мати її покинула і більше ніколи не з"являлася за місцем фактичного проживання дитини, а саме АДРЕСА_2 . Весь цей час дитиною опікується бабуся ОСОБА_14 . Остання часто зверталася до неї за допомогою в догляді за дитинию: побути якись час з дитиною, поки вона відвідає чи то магазин, чи аптеку. До теперішнього часу вона жодно разу не бачила відповідачку за місцем мешкання дитини.

Згідно з судовим наказом Дружківського міського суду Донецької області від 21.11.2018 року у справі № 229/3828/18, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 у розмірі ј заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 23.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.22)

Позивач в судовому засіданні пояснила, що з 2020року аліменти на утримання ОСОБА_7 від матері не надходять. Також пояснила, що у вересні 2019року вона їздила в с.Іверське Олександрівського району, де проживають батьки відповідачки. Останні з нею не забажали спілкуватися, а в сільраді їй повідомили, що ОСОБА_13 вже як два роки не проживає в с.Іверське. За місце реєстрації в АДРЕСА_1 вона не проживає.

Згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області батька ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , позбавлено батьківських прав та стягнуто аліменти на користь малолітньої доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини доходу батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.01.2017 року. В даному рішенні відмовлено у задоволені позову в частині позбавлення батьківських прав матері дитини у зв`язку з тим, що судом було встановлено неможливість виконання батьківських обов`язків у відповідача у зв`язку з наявності фізичних вад у відповідача, є інвалідом 2 групи та перебуває на обліку в ПФУ в м. Дружківка і отримує пенсію, що визналось як поважна причина невиконання таких обов`язків.

Під час розгляду данної справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об"єднаному управлінні Пенсійного фонду України станом на 20.02.2020року на обліку не перебуває та пенсію не отримує.

Згідно з Висновком органу опіки та піклування Дружківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_15 , останній було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а позивача призначено опікуном над дитиною. Позивач відповідально ставився до своїх обов`язків, влаштував дитину до дошкільного навчального закладу, піклувалась про її здоров`я, створила за місце свого проживання умови необхідні для поцінного життя та розвитку. Також у висновку зазначено, що оскільки ОСОБА_16 є інвалідом 2 групи, при цьому не є недієздатною особою, службою у справах дітей Дружківської міської ради було направлено запит до служби у справах дітей Олександрівської райдержадміністрації з метою отримання інформації щодо наявності у ОСОБА_17 хвороби, яка перешкоджала б виконанню нею батьківських обов2язків. За сприяння Іверської сільради ьуло проведено медичне обстеження жінки. 11.10.2017року до служби надійшов висновок лікарсько консультативної комісії закладу охорони здоров"я про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов"язків, виданий комунальним закладом охорони здоров"я "Олександрівська лікарня планового лікування" і датований 04.10.2017р. Термін дії висновку - два роки.

Оскільки дія висновку лікарсько-консультативної комісії спливала 04.10.2019року, вдітку 2019року службою у справах дітей Дружківської міської ради було направлено запит щодо можливості подовження висновку до служби у справах дітей Олександрівської райдержадміністрації. 237.08.2019року було отримано відповідь , згідно з якою ОСОБА_2 на території Олександрівського району не проживає. Встановити нове місце проживання жінки не вдалося. Окільки, починаючи з 05.10.2019року підстави для подальшого перебування ОСОБА_3 під опікою зникли, виконкомом Дружківської міської ради було прийняте від 16.10.2019 № 499 "Про визнання такими, що втратили чинність рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 01.11.2017р № 514 та від 20.12.2017р № 612". ОСОБА_7 втратила статус дитини , позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_1 було звільнено від обов"язків опікуна.

Після втрати статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітня ОСОБА_7 , як і раніше, проживає з бабусею.

В інтересах малолітньої ОСОБА_7 , орган опіки та піклування Дружківської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_3 .

Відповідно до п.8 статті 7 Сімейного Кодексу України зазначено , що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. 1

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей.

Пунктом 16 цієї постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи те, що відповідачка фактично покинула дитину, не вживає заходів щодо належного виховання дитини щодо її морального, культурного та фізичного розвитку, не сплачує належним чином аліменти на утримання дитини, а також враховуючи той факт, що на день розгляду данної справи відсутні відомості про наявність у неї інвалідності, що свідчить про відсутність у неї фізичних вад, це дає змогу дійти до висновку що поважних причин не виконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до дитини, відсутні.

Виходячи з оцінки доказів, пояснення позивача, показань свідків, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи з інтересів дитини, і того факту, що мати свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, суд вважає, що є підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, відповідачкою було порушено право дитини на належне виховання з боку відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 03 грудня 2019року ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за даним позовом до ухвалення рішення у справі. (а.с.33-34)

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40грн.

Керуючись ст.ст. 2,5,10-13,76-81, 259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку с. Іверське, Олександрівського району Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження №333, зроблений 01 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судові витрати по судовому збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40коп

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини судового рішення проголошені в судовому засіданні 20.03.2020р.

Суддя: Т.Л. Панова

повний текст рішення складено 26.03.2020року

Суддя: Т.Л. Панова