Справа № 510/939/19
Провадження № 2/510/197/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала додаткове обґрунтування позовної заяви, на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача; копія довідки про реєстрацію місця проживання позивача; копія свідоцтва про народження позивача - ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про зміну імені позивача; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копії витягів з електронного сайту із відомостями про вартість землі; копія державного акту серії ЯА №861675 від 17.03.2006р. на право власності на земельну ділянку площею 2,НОМЕР_8 га, оформленого на ім`я ОСОБА_5 ; копія свідоцтва серії НОМЕР_1 від 15.04.2002р. про право власності на майновий пай члена КСП; копія заповіту від 28.08.2017р., оформленого на ім`я ОСОБА_4 ; протоколи опитування свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2019р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є рідним сином ОСОБА_5 . Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому батьком дитини записаний ОСОБА_5 , а також свідоцтвом про зміну імені ОСОБА_4 на ОСОБА_1 (свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_2 , видане 20.10.2018р.)

За життя ОСОБА_5 належало наступне майно:

на підставі державного акту серії ЯА №861675 від 17.03.2006р. на право власності на земельну ділянку - земельні ділянки загальною площею 2,НОМЕР_8 га, розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області (ділянки № НОМЕР_3 , НОМЕР_7, масиви № НОМЕР_4 , НОМЕР_8), виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

на підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 від 15.04.2002р. про право власності на майновий пай члена КСП - майновий пай у КСП «Рассвет» в с.Плавні Ренійського району Одеської області.

На випадок смерті ОСОБА_5 розпорядився належним йому майном, 28.08.2017р. склав заповіт на ім`я позивача - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення, оформити спадщину було б неможливо у зв`язку із тим, що в нього були відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів.

Останні роки перед смертю ОСОБА_5 позивач мешкав разом із ним, доглядав за батьком, як син. Відповідач у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач.

У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки, майновий пай, про що 19.04.2019р. нотаріусом було винесено відповідну постанову.

Необхідні нотаріусу документи (оригінали) позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат.

Так як набуте за спадкуванням право власності позивачем не було оформлено, він не в змозі отримати дублікати державного акту про право власності на землю.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку - при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки та майновий пай, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_5 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак, він спільно мешкав разом із спадкодавцем до його смерті. Як зазначив позивач, після смерті батька у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки та майновий пай. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач також не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на земельні ділянки та майновий пай, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо).

Таким чином, позивач прийняв спадщину за заповітом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

Обставини спільного мешкання позивача (сина) із ОСОБА_5 (батьком) підтверджуються також і письмовими поясненнями свідків. Так, свідок ОСОБА_6 надала письмові пояснення з приводу того, що їй відомо, що нині померлий ОСОБА_5 склав заповіт на ім`я свого сина - ОСОБА_8 , зазначила, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 останні роки часто хворів, потребував стороннього догляду, вона разом із чоловіком (позивачем ) переїхали до батька. До його смерті вони мешкали разом із ним однією сім`єю. Свідок ОСОБА_7 також повідомила, що останні роки життя ОСОБА_5 він мешкав разом із родиною позивача, вони доглядали його, піклувалися про нього, допомагали вести господарство.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на земельні ділянки та майновий пай з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1226, 1233-1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України № НОМЕР_5 від 29.10.2018р., орган видачі - 5142, ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на:

-земельні ділянки площею 2,1099 га (із кадастровим номером №:01:003:0108), площею 0,5281 га (із кадастровим номером №:01:004:0303), розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області (ділянки № НОМЕР_3 , НОМЕР_7, масиви № НОМЕР_4 , НОМЕР_8), виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-майновий пай у КСП «Рассвет» в с.Плавні Ренійського району Одеської області на підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 від 15.04.2002р. про право власності на майновий пай члена КСП,

що належали ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник