Провадження №2/428/87/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, третя особа Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Луганській області про визнання права власності на самочинно збудований гараж,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, третя особа Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Луганській області про визнання права власності на самочинно збудований гараж.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаражу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , м. Сєвєродонецьк, квартал №69. На зазначеній земельній ділянці вона побудувала гараж № АДРЕСА_2 . В грудні 2013 року на її замовлення КП «Сєвєродонецьке БТІ» провело інвентаризацію та виготовило технічний паспорт на гараж. Згідно з висновком звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 18.12.2013 року, виконаного експертом ОСОБА_2 , гараж відповідає вимогам надійної і безпечної експлуатації. В жовтні 2019 року вона звернулась до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Луганській області для прийняття гаражу в експлуатацію, проте їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні дозвільні документи на виконання будівельних робіт.

Просила суд визнати за нею право власності на індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал №69, загальною площею 24,3 кв.м.

18.11.2019 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Луганській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлений позов. Суду пояснила, що вона разом з чоловіком побудувала гараж власними силами та коштами. Проектну документацію вони не розробляли, у виконкомі дозволу на будівництво гаражу не отримували. Будівництво гаражу тривало з червня 2011 року по грудень 2013 року. Згодом в судове засідання не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій підтримала заявлений позов та просила розглянути справу без її участі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечувала проти позовних вимог, оскільки позивач не отримала дозвільних документів на будівництво гаражу. Згодом в судове засідання не з`явилась.

В судовому засіданні представник третьої особи Ковальова О.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що ОСОБА_1 було відмовлено в прийнятті гаражу в експлуатацію, бо у неї немає необхідних документів. Позивач помилково подала декларацію, бо на неї не поширюється спрощений порядок прийняття об`єктів в експлуатацію. До початку будівництва гаражу позивач мала надати повідомлення і проектну документацію. Зазначені вимоги дотримані не були. Згодом в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0023 га, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № АДРЕСА_3 , цільове призначення для будівництва індивідуального гаражу, кадастровий номер :06:040:0085, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №643792.

Згідно з довідкою Відділу містобудування та архітектури Сєвєродонецької міської ради Луганській області від 28.11.2013 року №732 земельна ділянка під будівництво індивідуального гаражу, яка належить ОСОБА_1 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №643792 від 17.06.2011 року, має адресу: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал №69, гараж №107.

06.12.2013 року був виготовлений технічний паспорт на гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал №69, згідно з яким площа гаражу становить 24,3 кв.м.

18.12.2013 року експертом ОСОБА_2 був складений звіт за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж гаражу № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 м. АДРЕСА_3 , збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт. Експертом встановлена відповідність гаражу вимогам надійності та безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації.

24.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Луганській області з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації щодо побудованого в період з 2011 року по 2012 рік індивідуального гаражу з підвалом, за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал №69.

Листом Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Луганській області повідомив ОСОБА_1 про те, що за результатами повноти даних, зазначених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації встановлена некоректна форма декларації, відсутні документи, які передбачені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комуального господарства від 03.07.2018 року №18, відсутні підписи замовника на сторінках декларації та повернув декларацію.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 373 ЦК У країни встановлено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Частинами 1-3 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм права вбачається, що індивідуальний гараж з підвалом, розташований за адресою: Луганська АДРЕСА_4 , м. Сєвєродонецьк, квартал № АДРЕСА_3 , є об`єктом самочинного будівництва, оскільки він був побудований без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не набула права власності на цей самочинно побудований індивідуальний гараж, а є лише власником будівельних матеріалів, з яких він побудований.

Також з наведеного вбачається, що визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво, права власності на об`єкт самочинного будівництва можливе за рішенням суду лише в тому випадку, коли такий об`єкт був побудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання в установленому законом порядку земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно.

Судом було встановлено, що позивач здійснила самочинне будівництво гаражу на земельній ділянці, яка знаходиться у її власності і яка була відведена їй з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаражу.

В такому випадку набуття за рішенням суду права власності за позивачем на самочинно побудований гараж на земельній ділянці, яка вже була відведена в установленому законом порядку для цієї мети, є неможливим.

В такому випадку позивачу слід діяти відповідно до Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільського господарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) збудовані на відповідній земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року №158 (далі Порядок).

Так, п. 1. р.1 Порядку встановлено, що цей Порядок, розроблений на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), а саме:

індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року;

будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року.

Гаражі належать до категорії господарські (присадибні) будівлі (п. 2 р.1 Порядку).

Відповідно до п.1 р. 3 Порядку прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація) за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 у відповідності до зазначеного Порядку провела технічне обстеження та інвентаризацію гаражу, склала декларацію, за формою, визначеною Порядком, та подала її до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Луганській області, який повернув ОСОБА_1 подану декларацію через відсутність документів, які передбачені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комуального господарства від 03.07.2018 року №18, та підписів замовника на сторінках декларації.

Таким чином ОСОБА_1 не позбавлена можливості усунути зазначені недоліки та подати належним чином оформлену декларацію за формою, затвердженою Порядком, разом з документами, передбаченими п. 2 р. 3 Порядку.

Зазначені висновки суду свідчать про неспроможність доводів представника третьої особи ОСОБА_5 щодо того, що позивач не може скористуватись спрощеним порядком прийняття самочинно побудованого гаражу в експлуатацію.

При цьому помилковим є посилання позивача, як на підставу своїх вимог на ст. 392 ЦК України, яка встановлює право пред`явити позов до суду про визнання права власності саме власнику майна, яким позивач ОСОБА_1 не є.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 через їх необґрунтованість.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 7-13, 76-81, 89, 223, 258-259, 263-265, 354, 430, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 , паспорт НОМЕР_3 .

Відповідач: Сєвєродонецька міська рада Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів. б. 32, .

Представник відповідача: Шарнікова Ірина Іванівна, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів. б. 32.

Третя особа: Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Луганській області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів. б. 32.

Представник третьої особи: Ковальова Олена Володимирівна, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів. б. 32.

Суддя Ж. І. Кордюкова