РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2020 року м.Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Токмацької міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Токмацької міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником ј частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину. Іншим співвласником ѕ частини даного житлового будинку є матір позивача - відповідач по справі ОСОБА_2 . 26.06.2019 позивач звернувся до Токмацької державної нотаріальної контори задля посвідчення договору дарування своєї ј частини вищевказаного житлового будинку, однак нотаріус Токмацької державної нотаріальної контори відмовила у посвідченні договору дарування, оскільки згідно зі ст.377 ЦК України істотною умовою договору відчуження житлового будинку є кадастровий номер земельної ділянки, на якій він розташований. Ціла частка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 17.10.2000, виданого на підставі рішення виконкому Токмацької міської Ради народних депутатів №213/10, суперечить ст.120 ЗК України. За цих обставин посвідчення договору дарування будинку не можливо.Позивач вважає, що земельна ділянка загальною площею 0,0632 га, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надалась у приватну власність ОСОБА_2 на підставі Рішення виконавчого комітету Токмацької міської Ради народних депутатів від 22.09.2000 № 213/10 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ЗП №070630, виданий на ім`я ОСОБА_2 з порушеннями вимог ч.2 ст. 30, ст.42 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), а тому державний акт, є недійсними. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л. від 05 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою витребувано з Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області спадкову справу післяпомерлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Стислий виклад позиції сторін:

Сторони по справі на розгляд справи в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету Токмацької міської ради через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач є власником ј частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори 08 грудня 1993 року, реєстраційний номер №1-1880, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 21.12.1993 за №7594 після смерті батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Іншим власником ѕ частини даного житлового будинку є матір позивача - відповідач по справі ОСОБА_2 , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори 08 грудня 1993 року, реєстраційний номер №1-1879, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 21.12.1993 за №7594 та Свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори 08 грудня 1993 року, реєстраційний номер №1-1880, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 21.12.1993 за №7594 після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Право спільної часткової власності сторін по справі житлового будинку АДРЕСА_1 також підтверджується довідкою КП «Абрис» ТМР від 11.12.2019 за №487.

Родинні відносини позивача з відповідачем підтверджуються свідоцтвом про народження від 05.03.1976 серія НОМЕР_1 .

На підставі Рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради народних депутатів від 22.09.2000 №213/10 земельна ділянка загальною площею 0,0632 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надана у приватну власність ОСОБА_2 та виданоДержавний акт на право власності на землю серії І-ЗП №070630. Що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 04.07.2019.

З метою оформлення договору дарування на належну позивачеві ј частину будинку, 26.06.2019 позивач звернувся до Токмацької державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовила у посвідченні договору дарування ј частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно зі ст.377 ЦК України істотною умовою договору відчуження житлового будинку є кадастровий номер земельної ділянки, на якій він розташований.

Ціла частка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 17.10.2000, виданого на підставі рішення виконкому Токмацької міської Ради народних депутатів №213/10, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2№1282.

Отже, на час звернення до суду порушені права позивача щодо права володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Мотиви і доводи суду та застосовані норми права.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.6 ЗК України (в редакції 1990 року), громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Громадяни набувають право власності на земельні ділянки також, зокрема, у разі одержання їх у спадщину.

Згідно із ст.22 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

За змістом ст.23 ЗК України (в редакції 1990 року із відповідними змінами), право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів.

Відповідно до ст.30 Земельного Кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спадщини та отримання Державного акту на право приватної власності на землю) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Відповідно до абз.2 п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно із ч.3 ст.152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст.16 ЦК України).

При ситуації, яка має місце станом на час розгляду справи, позивач, будучи власником частки в домоволодінні, внаслідок відсутності закріпленого в нього у передбаченому законом порядку права на відповідну частку земельної ділянки, на якій знаходиться в тому числі і його частка будинку, позбавлений права розпорядження своєю часткою нерухомості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача є порушеними, тому слід визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Токмацької міської Ради народних депутатів від 22.09.2000 №213/10 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 632, 00 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.2 ст.158 Земельного Кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Отже, державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням. Ст.152 ЗК України передбачені способи захисту прав на земельні ділянки. За змістом ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абз.2 п.2 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень ст.ст.8, 124 Конституції, ст.ст.26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного Кодексу України, глав 27, 33, 34 ЦК, ст.15 ЦПК, ст.12 Господарського процесуального кодексу України судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Відповідно підлягає скасуванню і державний акт на право приватної власності на землю, який виданий на підставі незаконного рішення.

Висновки суду:

З урахуванням вищевикладеного, а також, що права позивача щодо права володіння, користування та розпорядження своєю власністюпорушені, та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідачів в задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.30 Земельного Кодексу України , ст.328 ЦК України, ст.ст.4, 13, 95, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Токмацької міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю - задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати в частині підпункту 84 пункту 2 Рішення виконавчого комітету Токмацької міської Ради народних депутатів від 22.09.2000 №213/10 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 632, 00 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати Державний акт на право власності на землю серії І-ЗП №070630, виданий на ім`я ОСОБА_2 виконкомом Токмацької міської Ради народних депутатів 17 жовтня 2000 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2№1282.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: виконавчий комітет Токмацької міської ради, , місце знаходження: 71701, Запорізька область, місто Токмак, вулиця Центральна, будинок 45.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорозької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя