ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/77/20 Справа № 183/2884/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Березюк В.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Комунальне підприємство «Трубник», про зобов`язання привести нежитлове приміщення в попередній стан відповідно до будівельного плану та відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що є власниками квартири АДРЕСА_1 . Квартира знаходиться на другому поверсі чотириповерхового будинку житлового фонду.

Зазначений будинок знаходиться на балансі комунального підприємства «Трубник».

На першому поверсі, саме під їх квартирою, знаходиться нежитлове приміщення, яке завжди використовувалось під магазин.

З початку 2012 року власником нежитлового приміщення стала ОСОБА_3 . У квітні 2012 року, після того як у нежитловому приміщенні почали проводити ремонтні роботи, у їх квартирі на стінах з`явилися великі тріщини, двері на кухню перекосились і не відчинялись. Крім того, на зовнішній стіні квартири обвалилася штукатурка, виникли тріщини на віконних відкосах.

Вони переконані, що вищезазначені дефекти виникли по причині знесення у нежитловому приміщенні елементів конструкції, які підтримували балки міжповерхового перекриття.

23 липня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Трубник», міського голови Мороза С.А. та Новомосковської міжрайонної прокуратури з заявами про створення комісії по обстеженню та прийнятті відповідних заходів стосовно проведення перепланування нежитлового приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_2 . На дане звернення він отримав лист від 22.08.2012 р. № Ч-118Б за підписом міського голови Мороза С.А., у якому зазначалося, що перепланування нежитлового приміщення здійснюється згідно з рішенням Новомосковського міськвиконкому № 247 від 25.04.2012 р. «Про дозвіл ОСОБА_3 проектування внутрішнього перепланування вбудованого приміщення магазину, розташованого в буд. АДРЕСА_2 »; рішення Новомосковського міськвиконкому № 426 від 26.07.2012 р. «Про дозвіл ОСОБА_3 виконання робіт по внутрішньому переобладнанню вбудованого приміщення магазину, розташованого в буд. АДРЕСА_2 ». В листі зазначено, що для отримання рішень Новомосковського міськвиконкому Єрмолаєвою І.В. надана письмова згода власників прилеглих до приміщення магазину квартир, у тому числі і від власника кв. НОМЕР_1 .

Він звернувся до міського голови з заявою про створення комісії по перевірці законності перепланування нежитлового приміщення 23.07.2012 року, а рішення про надання дозволу ОСОБА_3 на виконання робіт по переплануванню магазину було винесено 26.07.2012 p., тобто вже після того, як він письмово повідомив про вже виконані нею роботи по переплануванню нежилого приміщення та завдану шкоду.

07.08.2012 року при проведенні ремонтних робіт в приміщенні магазину у нього в квартирі піднявся стовп пилу білого кольору. В зв`язку з чим, 08.08.2012 р. він звернувся до головного архітектора м.Новомосковська та начальника Новомосковського КП «Трубник» з проханням обстежити нежиле приміщення магазину та його помешкання, зафіксувати даний факт проникання пилу в його житло з приміщення магазину, виявити причини його проникнення та заборонити ОСОБА_3 в подальшому проводити будівельні роботи. Скликаною комісією, з числа начальника Новомосковського КП «Трубник» Прокофьєва А .В., старшого інспектора відділу містобудування та архітектури Новомосковського міськвиконкому ОСОБА_5 в присутності позивачів та ОСОБА_3 , 08.08.2012 р. було складено акт загального огляду жилого будинку, яким зафіксовано знаходження пилу в помешканні позивачів, в нежилому приміщенні магазину на поверхні стелі (потолка): відслоєння, осипання старої штукатурки та щілини 3-10 мм.

08.11.2012 та 27.11.2012 pp. він звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області із заявою, в якій просив здійснити перевірку законності ремонтних робіт в даному нежитловому приміщенні.

На вищезазначене звернення отримав відповідь 03.12.2012 року № Ч-1376/06, де зазначено, що будівельні роботи на об`єкті проводяться з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил. Приписом Інспекції ДАБК від 22.11.2012 року ОСОБА_3 було зобов`язано зупинити будівельні роботи до отримання відповідного документу, який дає право виконувати такі роботи.

Незважаючи на заборону, ремонтні роботи ОСОБА_3 зупинено не було, під час їх проведення у перекритті між нежитловим приміщенням і їх квартирою виникли щілини, через які до квартири потрапляють холодні потоки повітря, пилу від штукатурки та інших будівельних матеріалів. Пил потрапляє в очі, в легені, а також, на меблі, одяг, продукти харчування. Завдяки чому у нього появилися симптоми на алергічне захворювання, погіршився зір, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися до лікарні. В теперішній час він знаходиться на амбулаторному лікуванні та на ліки вже витратив 519,00 грн. Також речі, на які потрапив будівельний пил втрачають свою цінність.

Вважають, що при здійсненні ремонтних робіт у нежитловому приміщенні відповідачем допущено порушення прав власників суміжних квартир, яке виражається у погіршенні їх стану здоров`я, втрати вартості речей, а також, виникненні дефектів у квартирі у вигляді тріщин на стінах, перекосів дверей, виникненні щілин у підлозі.

З огляду на зазначене, просили суд зобов`язати ОСОБА_3 за свій рахунок і протягом тридцяти днів від дати набрання рішенням законної сили привести нежитлове приміщення магазину, розташованого в будинку АДРЕСА_2 у попередній стан, відповідно до будівельного плану будинку АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 519,00 гривень та судові витрати.

В ході розгляду справи позивачі збільшили позовні вимоги, доповнивши їх вимогою про стягнення з ОСОБА_3 матеріальних збитків в сумі 587 412,00 грн та судових витрат в розмірі 49 165,64 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд прийшов до необґрунтованих висновків про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між роботами у нежитловому приміщенні магазину та дефектами, які виникли у квартирі позивачів, враховуючи, що ОСОБА_1 звертався з заявами до міськвиконкому, балансоутримувача будинку, міської прокуратури про руйнацію конструкцій його квартири під час проведення будівельних робіт відповідачем. Зазначає, що судом не прийнято до уваги висновок судового експерта ОСОБА_6 про наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням державних будівельних норм у нежитловому приміщенні магазину та спричиненням в результаті цього шкоди позивачам, відповідачем здійснювалася самовільна реконструкція, згода на проведення якої позивачами не надавалася.

Відповідач подала заперечення на апеляційну скаргу, просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 статті 1166ЦК України визначено, що майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_3 є власницею магазину, розташованого на 1-му поверсі цього ж будинку АДРЕСА_2 (т.1, а.с.62-64).

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 від 29.03.2012 року голові Новомосковської міської ради про надання їй дозволу на проектування і перепланування придбаного нею нежитлового приміщення - магазину в будинку АДРЕСА_2 ( т.1, а.с.61).

Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 247 від 25.04.2012 р. Про дозвіл ОСОБА_3 проектування внутрішнього перепланування вбудованого приміщення магазину, розташованого в буд. АДРЕСА_2 дозволено ОСОБА_3 проектування внутрішнього перепланування власного вбудованого приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 , а.с.59).

У відповідності до рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 426 від 26.07.2012 р. «Про дозвіл ОСОБА_3 виконання робіт по внутрішньому переобладнанню вбудованого приміщення магазину, розташованого в буд. АДРЕСА_2 », дозволено ОСОБА_3 виконання робіт по внутрішньому переплануванню вбудованих приміщень магазину, розташованого в будинку АДРЕСА_2 згідно з проектом, наданим проектною організацією (т.1, а.с.60).

Позивачем ОСОБА_1 було надано письмову згоду на проведення реконструкції приміщень магазину від 04.04.2012 року власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , з приводу проведення робіт з перепланування приміщень згаданого магазину без зміни чи втручання в несучі конструкції будинку згідно з затвердженим проектом (т.1, а.с.71).

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності, які спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону, об`єктами містобудування на місцевому рівні є комплекси об`єктів будівництва, об`єднаних спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою в межах населеного пункту, його функціональної зони (селищної, промислової, центру, курортної, рекреаційної тощо), планувального, житлового району, мікрорайону (кварталу), приміської зони. Об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І - ІІІ категорій складності.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Постановою КМ України № 461 від 13.04.2011 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та Порядок внесення плати за видачу сертифіката, який видається у разі прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та її розмір.

П.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів кореспондується з ч. 8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про будівельні норми» від 05.11.2009 року 1704-VI будівельні норми - затверджений суб`єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов`язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Державні будівельні норми (ДБН) є нормативним актом, затвердженим центральним органом виконавчої влади з питань будівництва та архітектури - Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Зміст ДБН охоплює наступне коло питань: встановлення комплексу якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та як найкращих умов життєдіяльності людини.

В свою чергу склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації на нове будівництво і реконструкцію будинків і споруд (далі - об`єктів) цивільного призначення та на нове будівництво, реконструкцію і технічне переоснащення об`єктів виробничого призначення (далі - будівництво) встановлені Державними будівельними нормами (чинними на момент виникнення спірних правовідносин) «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» ДБН А.2.2-3-2012, які затверджені наказом Мінрегіону від.03.03.2012 року №98, які набрали чинності з 01.07.2012 року.

Додатком Б до ДБН А.2.2-3-2012 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» визначено, що реконструкція - це перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об`єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо). Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності)

У відповідності до зазначеного є очевидним той факт, що роботи які пов`язані з переплануванням не віднесені до реконструкції та не являються тотожними, саме у зв`язку з тим, що проведення перепланування приміщення не передбачає втручання в несучі, огороджувальні конструкції та фундамент.

Таку ж саму позицію займає і Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Так, в листах від 21.05.2012 року № 40-19-3555, від 17.06.2011 року № 40-16-513 (т.3, а.с.34-35) Державною архітектурно-будівельною інспекцією України надані відповідні роз`яснення з питань перепланування. У вищезгаданих листах Державною архітектурно-будівельною інспекцією України зазначено наступне: «Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», будівельні роботи це роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Таким чином, перепланування квартир у багатоквартирних житлових будинках, кімнат гуртожитку, об`єктів громадського призначення не належить до будівельних робіт, не є об`єктом регулювання зазначеної постанови».

Також, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в листі № 40-16-513 від 17.06.2011 р. зазначено наступне: «Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Тобто, перепланування квартир у багатоквартирних житлових будинках, кімнат у гуртожитку, об`єктів громадського призначення, а також будівель установ для попереднього ув`язнення та виконання покарань не належить до будівельних робіт, не є об`єктом регулювання зазначеної постанови.

В свою чергу, Умови та порядок переобладнання та перепланування житлових приміщень визначено пунктом 1.4 правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207».

Ч. 1 ст. 3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються також Законом України «Про архітектурну діяльність». В свою чергу статтями 4,9 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено наступне - будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об`єкта архітектури, архітектурно-будівельний контроль, технічний та авторський нагляди під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, здійснення перепланування вбудованих приміщень магазину не належить до будівельних робіт і не є реконструкцією.

Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила) переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з п. 1.4.6 Правил власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи №2383-13 від 25.09.2014 року (т.1 а.с.132-142) та висновками експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 1858-16 від 25.11.2016 року (т.3 а.с.105-146), підстав вважати, що ОСОБА_3 припустила самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту не встановлено.

Факт порушення вимог ДБН України встановив лише експерт ОСОБА_6 , однак його висновок судом першої інстанції оцінено критично, з наступних підстав.

Відповідаючи на перше запитання, експерт ОСОБА_6 зазначив, що демонтовано в ході реконструкції самонесучу стіну комбінованої кладки із керамічної цегли та легко бетонних каменів між приміщеннями 9 та 13, яка відноситься до несучих (капітальних) конструкцій будинку. Тобто, визначаючи тип знесеної стіни, експерт прийшов до висновку про те, що одна і та ж сама стіна одночасно є самонесучою, несучою та капітальною. Однак, такі типи стін, як самонесуча та капітальна, діючі ДБН В.2.6-162:2010 (п.5.10) не містять взагалі. Ними визначені наступні типи стін: несуча стіна; одношарова; стіна колодязної кладки; двошарова стіна; порожниста стіна із заповненим присором; одношарова обличкована стіна; стіна діафрагма; стіна жорсткості та несуча стіна.

В той час, як визначення типу стін в даному випадку має суттєве значення, оскільки на підставі такого експертного дослідження, яке відносить одночасно одну стіну до трьох різних типів стін експертом було здійснено висновок про те, що вбудованому приміщенні магазину яке належить на праві приватної власності відповідачу було здійснено реконструкцію а не перепланування. Такий висновок зроблений з урахуванням попереднього щодо нібито демонтуванні капітальної стіни.

Експерт ОСОБА_6 у своєму висновку використав терміни державних стандартів, які втратили свою чинність з 01.09.2011 року, зокрема «самонесуча стіна». Таке поняття, як «самонесуча стіна» містилось в п.6.6. СНиП II-22-81 «Каменные и армокаменные конструкции», які втратили чинність на підставі Наказу Мінрегіонбуду України від 15.11.2010 року № 466 та Наказу від 30.12.2010 року № 571, яким було введено в дію ДБН В.2.6-162:2010 «Кам`яні та армокам`яні конструкції», які, в свою чергу, такого типу стін, як «самонесуча стіна» не містять взагалі.

Тобто, очевидним є той факт, що висновки експерта ОСОБА_6 не ґрунтуються на діючих державних будівельних нормах і були зроблені експертом без остаточного встановлення типу демонтованої стіни.

Крім того, висновки експерта ОСОБА_6 суперечать висновкам судової будівельно-технічної експертизи № 2383-13 від 25.09.2014 року (т.1, а.с.132-142) та висновкам експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 1858-16 від 25.11.2016 року (т.3, а.с.105-146).

Допитаний за клопотанням позивача, в судовому засіданні суду першої інстанції у якості спеціаліста професор, доктор технічних наук ОСОБА_7 зазначив про те, що самонесуча стіна не є несучою стіною.

Факт того, що такого типу стін, як «самонесучі стіни» не передбачено діючими державними будівельними нормами, не заперечувався і самим експертом ОСОБА_6 в судовому засіданні, який зазначив, що він має право використовувати власні терміни.

Прийшовши до висновку про наявність порушень ДБН, експерт ОСОБА_6 у своєму висновку не зазначає про те, які саме норми були порушені і в чому саме полягали порушення.

Будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції, експерт ОСОБА_6 зазначив, що ним не проводились роботи по демонтажу гіпсокартону і потолку « Армстронг » і, що це не стало перепоною для проведення дослідження, однак експерт ОСОБА_8 , в своєму висновку № 2383-13 від 25.09.2014 року, відповідаючи на запитання, які пошкодження мають житлові приміщення в квартирі АДРЕСА_1 , фасади будинку та який причинно-наслідковий зв`язок їх походження з виконаними будівельними роботами по переплануванню вбудованого приміщення магазину, розташованого в АДРЕСА_2 , зазначив, що, оскільки стіни у приміщеннях магазину в цілому обшиті гіпсокартоном, а стеля підшита підвісною стелею типу «Амстронг», то фактично не можливо визначити які саме погіршення щодо цілісності будинку могли виникнути при виконанні будівельних робіт по переплануванню вбудованого приміщення магазину. Відповідно візуального огляду житлового будинку із зовнішньої сторони, де розташовані саме приміщення магазину, явних дефектів та пошкоджень у конструкціях будинку не виявлено, окрім руйнування штукатурного шару на фасаді будинку навколо віконного прорізу квартири НОМЕР_1 (т.1 а.с.139).

Суперечить іншим матеріалам справи і висновок експерта ОСОБА_6 щодо наявності продовження демонтованої стіни у вигляді стіни підвалу, яка має свій стрічковий фундамент, який співпадає в просторовій орієнтації зі стіною, що демонтована в результаті проведення робіт по реконструкції магазину (т.2, а.с.115).

Дані висновки спростовані висновками судової будівельно-технічної експертизи № 2383-13 від 25.09.2014 року (т.1, а.с.132-142) та висновками експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 1858-16 від 25.11.2016 року (т.3, а.с.105-146), а також поясненнями позивача ОСОБА_1 , який в судовому засіданні зазначив про те, що не заперечує той факт, що стіни, розташовані в шаховому порядку і демонтована стіна не має продовження і в підвальному приміщенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення), висновок експерта є одним із доказів у справі та має оцінюватися в сукупності з іншими доказами, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення), доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що висновок експерта ОСОБА_6 є необґрунтованим, та таким що викликає сумнів, окрім того суперечить іншим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги позивача в цій частині висновки суду першої інстанції не спростовують.

В матеріалах справи міститься копія акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 22.11.2012 року, яким зафіксовано факт порушення ОСОБА_3 при переплануванні вбудованих приміщень магазину на АДРЕСА_2 вимог ст. ст. 34, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» (а.с.77, т. 1).

За фактом порушення ОСОБА_3 , при переплануванні вбудованих приміщень магазину на АДРЕСА_2 , вимог Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», у відношенні останньої 22.11.2012 року складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96, ч. 8 ст. 96, ч. 11 ст. 96, ч. ч. 16, 17 ст. 96 КУпАП (а.с.78-86, т. 1).

Судом першої інстанції враховано наявність Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 року, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенко О.Г., Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними (а.с.81, т. 3).

Однак, даною постановою апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив всі обставини справи, що дає підстави для скасування його рішення.

По даній же цивільній справі було проведено ряд судових будівельно-технічних експертиз, висновки яких спростовують твердження про те, що ОСОБА_3 під час перепланування вбудованого приміщення магазину було демонтовано несучі стіни, що унеможливлює в даному випадку застосування ст.61 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення).

Судом встановлено, що в квартирі позивачів наявні пошкодження, що підтверджується наступними доказами:

заявою ОСОБА_1 від 20.07.2012 року голові Новомосковської міської ради Морозу С.А., прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури Степанову І.В., якою заявник просить створити комісію по обстеженню та прийняттю відповідних заходів стосовно проведення ремонтних робіт нежитлового приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_2 (а.с.7-8, т. 1); заявою ОСОБА_1 від 22.08.2012 року начальнику КП «Трубник» про створення комісії по обстеженню та прийняття відповідних заходів стосовно проведення ремонтних робіт нежитлового приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_2 (а.с.10, т.1); заявою ОСОБА_1 в.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 08.11.2012 року, від 27.11.2016 року, якою заявник просить здійснити перевірку законності ремонтних робіт в нежитловому приміщенні будинку АДРЕСА_2 , та у разі самовільного переобладнання даного нежитлового приміщення, просить зобов`язати ОСОБА_3 привести дане приміщення в первинний стан (а.с.14-15, 16, т.1); заявою ОСОБА_1 від 16.12.2012 року голові Новомосковської міської ради, прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури, начальнику Новомосковського райвідділу державної техногенної безпеки в Дніпропетровській області, начальнику Новомосковської міської СЕС, якою просить заявник створити комісію по обстеженню та прийняття відповідних заходів стосовно проведення ремонтних робіт нежитлового приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_2 (а.с.18-19, т. 1).

У якості реагування на відповідні звернення ОСОБА_1 було створено комісію, складену з числа начальника Новомосковського КП «Трубник» Прокофьєва А.В., старшого інспектора відділу містобудування та архітектури Новомосковського міськвиконкому Данілевського Р.Г., яка 08.11.2012 року в присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склала Акт загального огляду житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_5 (2 поверх), вбудований магазин на 1 поверсі житлового будинку, яким зафіксовано факт знаходження пилу в квартирі НОМЕР_1 , в нежилому приміщенні магазину на поверхні стелі (потолка): відслоєння, осипання старої штукатурки та щілини 3-10 мм. За результатами огляду зроблено висновок, що причиною можливого виникнення наскрізного протягу повітря через міжповерхове перекриття між квартирою НОМЕР_1 та магазином являється не процес виконання поточного ремонту оздоблення стін та стелі в магазині на 1 поверсі, а порушення вимог ДБН Д.2.4-7-2000 «Збірник 7 Підлоги.» при влаштуванні конструкції паркетної підлоги в самій квартирі НОМЕР_1 , а саме: не виконана або виконана неякісно підготовка основи - влаштування стяжки поверх збірного залізобетонного перекриття, нанесення мастичних або інших ізоляційних матеріалів, влаштування шару тепло - звукоізоляції. В результаті порушення технології (конструкції) підлоги, під паркетним настилом допущений невідокремлений від збірних залізобетонних плит пустий простір, який не був об`єднаний з приміщенням магазину тільки завдяки рустам між плитками та штукатурці поверхонь в магазині. Згідно будівельних норм - (бетонні конструкції житлових та громадських будівель і споруд) - гідроізоляція, термоізоляція, звукоізоляція, пароізоляція та ін. повинні виконуватись виключно над несучою конструкцією перекриття, а не під нею.

З метою недопущення виникнення міжповерхових протягів повітря, і як наслідок, порушення санітарних і протипожежних вимог, власнику магазину на 1 поверсі житлового будинку ОСОБА_3 рекомендовано: до встановлення гіпсокартонних листів чи підвісної стелі додатково зачеканити русти (щілини) між наборними не несучими плитками перекриття в зонах відслоєння та зсипання старої штукатурки цементно-клеєвим розчином. Власникам квартири НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 рекомендовано виправити порушення ізоляційних шарів в конструкції підлоги квартири у відповідності нормативним будівельним, санітарним та протипожежним вимогам. Технічний стан квартири НОМЕР_1 та вбудованих приміщень магазину на 1 поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 задовільний. Подальша експлуатація квартири НОМЕР_1 та магазину на І поверсі не обмежується. Внутрішній поточний ремонт приміщень магазину не призводить до погіршення технічного стану будинку (а.т.1, с.11-13).

Висновками судової будівельно-технічної експертизи № 2383-13 від 25.09.2014 року (т.1, а.с.132-142) та висновками експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 1858-16 від 25.11.2016 року (т.3, а.с.105-146) також не встановлено причинного зв`язку між пошкодженнями, які маються в квартирі позивачів та діями ОСОБА_10 по переобладнанню вбудованого нежитлового приміщення.

Тобто, суду не надано доказів наявності причинного зв`язку між пошкодженнями, які маються в приміщенні квартири АДРЕСА_1 та діями по переплануванню вбудованого приміщення магазину, здійсненими ОСОБА_3 .

Про наявність такого причинного зв`язку зазначив лише експерт ОСОБА_6 , експертний висновок якого судом оцінено критично.

Показання, надані ОСОБА_7 , суд першої інстанції прийняв до уваги, однак сам ОСОБА_7 , допитаний у якості спеціаліста зазначив, що всі його висновки є лише його власними припущеннями, оскільки всі заміри робились ним «на глаз», без застосування спеціального обладнання.

Посилання позивача та його представника на той факт, що висновки судової будівельно-технічної експертизи № 2383-13 від 25.09.2014 року є необ`єктивними через те, що експерт зробила висновок без наявності повної проектної документації по переплануванню магазину, обгрунтовано не прийнято судом до уваги, оскільки експерт зазначила в своєму висновку про неможливість надати відповіді на ті питання, задля вирішення яких була необхідна проектна документація. Крім того, висновок експерта ОСОБА_6 , на достеменність та об`єктивність якого посилався позивач ОСОБА_1 та його представник, також було зроблено без повної проектної документації.

В той час, як висновок комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 1858-16 від 25.11.2016 року, який було зроблено вже за наявності проектної документації, не суперечить висновкам судової будівельно-технічної експертизи № 2383-13 від 25.09.2014 року і одночасно суперечить висновкам експерта ОСОБА_6 , що є ще однією підставою для критичної оцінки висновку експерта ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 1858-16 від 25.11.2016 року, виконані роботи по переплануванню вбудованого нежитлового приміщення, що належить ОСОБА_3 , та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в цілому відповідають проектній документації із перепланування вбудованих приміщень магазину на АДРЕСА_2 розробленій ПП «Лідер-Проект». Приховані роботи, які без пошкодження оздоблення не можливо перевірити, експертами при дослідженні враховуються які виконані згідно проектної документації.

Суцільного продовження стіни між приміщеннями № 9 та № 13, № 10 та № 11 у вбудованому нежитловому приміщенні, що належать ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 від підвальних приміщень до другого поверху включно не виявлено -див. Додаток № 1 до висновку. У підвальному приміщенні стіни підвалу від несучої стіни підвалу будинку розташовані по осі сходової клітини підвалу до наближеної стіни підвалу - стрічкові, залізобетонні висотою 2,27 м по верхній частині, яких укладена цегляна кладка із силікатної цегли, яка місцями не має щільного поєднання з перекриттям.

Демонтована стіна між приміщеннями № 9 та № 13, № 10 та № 11 не має суцільного подовження по осі вертикалі по підвальному приміщенні так і по осі вертикалі вище розташованої квартири НОМЕР_1 , тобто стіна між приміщеннями № 9 та № 13, № 10 та № 11 не несе додаткового постійного навантаження (ваги) від вище розташованих по вертикалі стін. В зв`язку з вищенаведеним, стіни між приміщеннями № 9 та № 13, № 10 та № 11 , які розташовані у вбудованому нежитловому приміщенні, що належить ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 відносяться згідно до п. 5.10.11 ДБН В. 2.6-162:2010 - до типу не несучих стін.

Цегляна стіна товщиною 250 мм між приміщеннями № 5 та № 7 у вбудованому нежитловому приміщенні, що належить ОСОБА_3 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 згідно п. 5Л0.2 ДБІІ В. 2.6-162:2010 Конструкції будинків та споруд. «Кам`яні та армокам`яні конструкції» відноситься до одношарових типу стін. Так як при дослідженні не виявлено під даною стіною у підвальному приміщенні конструкцій фундаменту, то стіну між приміщеннями № 5 та №7 товщиною цегляної кладки 250мм, окрім одношарових типу стін згідно до п. 5.10.11 ДБН В. 2.6-162:2010 відноситься до не несучих типу стін.

При візуальному обстежені вбудованого нежитлового приміщення, що належить ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 було встановлено, що приміщення топочної обладнано у приміщенні 6 зазначеному в робочому проекті «Перепланування вбудованих приміщень магазину на АДРЕСА_2 » розробленого ПП «Лідер-Проект» - див. Додаток № 2 Фото № 15,16.

При досліджені було встановлено, що топочну витяжку із настінного газового котлу обладнано у приміщенні 6 в нежитловому приміщенні, що належить ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 було облаштовано через отвір в стіні на двір згідно даних представлених в робочому проекті «Газифікації теплогенераторної магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 » (т.2, а.с. 214-217) фото № 15, 16.

Достовірно встановити причину виникнення даних пошкоджень у квартирі НОМЕР_1 експертам не надається можливим. Зі слів ОСОБА_1 всі пошкодження у квартирі НОМЕР_1 виникли при проведенні ремонтних робіт у нищерозташованому на 1-му поверсі нежитловому приміщенні магазину по АДРЕСА_2 (зараз магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»).

Встановити час виникнення вищеперелічених пошкоджень у квартирі НОМЕР_1 , експертам не надається можливим, але відповідно заяви ОСОБА_1 від 08.11.2012 до ДАБК зазначено, що при виконанні ремонтних робіт у нежитлових приміщеннях в квартирі НОМЕР_1 виникли тріщини та відбувся перекіс дверей (т.1, а.с.14-15).

Відповідно до Акту загального огляду житлового будинку від 08.11.2012 року встановлено, що у приміщеннях квартири НОМЕР_1 виявлено сліди пилу, який проник до квартири НОМЕР_1 через наскрізний протяг повітря через міжповерхове перекриття та через щілини між плінтусами та паркетною підлогою між магазином та квартирою НОМЕР_1 . Технічних ушкоджень, руйнацій, а також явно виражених дефектів конструкцій будинку в квартирі НОМЕР_1 не виявлено (т. 1, а.с.11-13).

Враховуючи той факт, що встановити достовірно час виникнення пошкоджень у квартирі АДРЕСА_1 , експертам не надається можливим, за таких обставин встановити причино-наслідковий зв`язок між пошкодженнями та руйнуваннями в квартирі АДРЕСА_1 та проведеними роботами із перепланування вбудованого нежитлового приміщення, що належить ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , експертам не надається за можливим.

Відповідно до візуального обстеження конструкцій житлового будинку у квартирі АДРЕСА_1 - явних дефектів та пошкоджень конструкцій, які впливають на нормальну експлуатацію будівлі - не виявлено. Проводячи зіставлення ознак зносу зазначеного у Стандарті житлового комунального господарства України. «Житлові будинки. «Правила визначення зносу житлових будинків», експерти зазначають, що конструкції у квартирі АДРЕСА_1 в цілому знаходяться у задовільному технічному стані.

Всі пошкодження, які на момент дослідження були наявні у приміщеннях квартири АДРЕСА_1 (див. Дослідницьку частину «По сьомому питанню») суттєво не впливають на експлуатацію квартири згідно функціонального призначення. Дані пошкодження можливо усунути шляхом проведення ремонтних робіт (а.с.105-146, т. 3).

Наявний в матеріалах справи договір підряду НОМЕР_1 від 27.11.2015 року містить кошторис робіт і матеріалів по проведенню ТОВ «Техметпром» ремонтно-будівельних робіт житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 . Однак зазначений кошторис містить перелік робіт, які до пошкоджень, зазначених навіть самим ОСОБА_1 , ніякого відношення не мають. Зокрема, демонтаж прихованої проводки, прокладка проводу, демонтаж розеток та їх установка та таке інше (т.2, а.с.167). А документ під назвою «Сводный сметный расчет стоимости строительства », містить розділ «Основные объекты АДРЕСА_5 », що свідчить про те, що фактично розраховано будівництво квартири.

Крім того, вищезазначене дослідження проводилось на приватне замовлення ОСОБА_1 , а відтак експерт не попереджався судом про кримінальну відповідальність відповідно до вимог ст.144 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення), а відповідач була позбавлена права скористатись правами, передбаченими ст.143 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення), тому суд першої інстанції обгрунтовано вважав цей доказ недопустимим.

Також в матеріалах справи відсутні докази витрат на лікування, наявності у позивача захворювання, як не надано доказів і його причинного зв`язку з діями ОСОБА_3 .

Встановивши вищезазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням державних будівельних норм у нежитловому приміщенні магазину та спричиненням в результаті цього шкоди позивачам спростовуються висновками судової будівельно-технічної експертизи № 2383-13 від 25.09.2014 року (т.1, а.с.132-142) та висновками експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 1858-16 від 25.11.2016 року (т.3, а.с.105-146).

Посилання апеляційної скарги на те, що факт порушення вимог ДБН України було встановлено експертом ОСОБА_6 , підлягають відхиленню, оскільки у своєму висновку експерт використав терміни державних стандартів, які втратили свою чинність з 01.09.2011 року, зокрема «самонесуча стіна». Таке поняття, як «самонесуча стіна» містилось в п.6.6. СНиП II-22-81 «Каменные и армокаменные конструкции», які втратили чинність на підставі Наказу Мінрегіонбуду України від 15.11.2010 року № 466 та Наказу від 30.12.2010 року № 571, яким було введено в дію ДБН В.2.6-162:2010 «Кам`яні та армокам`яні конструкції», які, в свою чергу, такого типу стін, як «самонесуча стіна» не містять взагалі. Тобто, висновки експерта ОСОБА_6 не ґрунтуються на діючих державних будівельних нормах і були зроблені експертом без остаточного встановлення типу демонтованої стіни.

Будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції, експерт ОСОБА_6 зазначив, що ним не проводились роботи по демонтажу гіпсокартону і потолку « Армстронг » і, що це не стало перепоною для проведення дослідження, однак експерт ОСОБА_8 , в своєму висновку № 2383-13 від 25.09.2014 року, відповідаючи на запитання, які пошкодження мають житлові приміщення в квартирі АДРЕСА_1 , фасади будинку та який причинно-наслідковий зв`язок їх походження з виконаними будівельними роботами по переплануванню вбудованого приміщення магазину, розташованого в АДРЕСА_2 , зазначив, що, оскільки стіни у приміщеннях магазину в цілому обшиті гіпсокартоном, а стеля підшита підвісною стелею типу «Амстронг», то фактично не можливо визначити які саме погіршення щодо цілісності будинку могли виникнути при виконанні будівельних робіт по переплануванню вбудованого приміщення магазину. Відповідно візуального огляду житлового будинку із зовнішньої сторони, де розташовані саме приміщення магазину, явних дефектів та пошкоджень у конструкціях будинку не виявлено, окрім руйнування штукатурного шару на фасаді будинку навколо віконного прорізу квартири НОМЕР_1 (т. 1 , а.с.139).

Суперечить іншим матеріалам справи і висновок експерта ОСОБА_6 щодо наявності продовження демонтованої стіни у вигляді стіни підвалу, яка має свій стрічковий фундамент, який співпадає в просторовій орієнтації зі стіною, що демонтована в результаті проведення робіт по реконструкції магазину (т.2, а.с.115).

Крім того, за ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року було проведено повторну судову будівельно-технічну експертизу, висновки якої також спростували доводи позивача.

Зокрема судовими експертами Баляй О.Б. та Власенко К.П. встановлено, що виконані роботи щодо вбудованого приміщення магазину, розташованого в будинку АДРЕСА_2 , з урахуванням відсутності в повному обсязі виконавчої та проектної документації щодо вище вказаного об`єкту та наявних проектної документації із перепланування вбудованих приміщень магазину на АДРЕСА_2 , розробленого ПП ЛІДЕР-ПРОЕКТ (а.с. 24, т.2) та робочого проекту «газифікація теплогенераторної магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» АДРЕСА_2 » (а.с. 214 - 217, т.2) відповідають архітектурно-планувальним рішенням зазначених у робочих проектах: «Перепланування вбудованих приміщень магазину на АДРЕСА_2 », «Газифікація теплогенераторної магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» АДРЕСА_2 » та Наказу Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій від 17.05.2005 за № 76.

За результатами дослідження встановлено, що житловий будинок № 16 , «сталінка», 50-х років будівництва, з відповідними ознаками фізичного зношення, у т.ч. нормативного та економічного характеру, зокрема зовнішніх конструкцій по усій будівлі, що притаманні даному типу забудови, у т.ч. з причин значних термінів експлуатації, пов`язаних з тривалою затримкою проведення поточних та капітальний ремонтів; будинок № 16 є будівлею із запроектованим вбудованим приміщенням продовольчого магазину з відповідною конструктивною схемою для улаштування просторових торгівельних приміщень (просторовість забезпечується колонами), що з урахуванням розташування у житловій будівлі, передбачає закладені проектом підвищені вимоги до основних конструктивних елементів даного поверху у сприйнятті навантажень від вище розташованих поверхів будівлі в цілому; колишнє функціональне призначення магазину, як продовольчий заклад торгівлі з обов`язковою наявністю приміщень холодильних камер (холодильників) для зберігання харчових продуктів, що передбачає наявність конструктивного рішення огороджувальних конструкцій та застосованих матеріалів з опором теплопередачі (утеплених стін, перегородок та перекриттів), і конструктивні складові яких, на відміну від проектів будівництва, зазвичай не деталізуються при відображенні в матеріалах технічної інвентаризації; виконання перепланувань в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» виконано без втручання та демонтажу несучих конструкцій, а конструктивне рішення вбудованого приміщення будівлі, зокрема, саме в місці демонтованих стін та перегородок приміщень 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 і 16, та враховуючи товщину демонтованих перегородок, не передбачало (конструктивно у даному місці не було обумовлено, або - технічної необхідності в даному місці) наявності діафрагм жорсткості; дослідження перекриттів та їх примикань з зовнішніми несучими стінами будівлі та з внутрішніми несучими поздовжньо вкладеними на колонах балками, не виявив пошкоджень, деформацій та руйнацій; контрольними замірами та співставленнями встановлено відсутність конструктивного взаємозв`язку стін підвалу та квартири НОМЕР_1 з демонтованими стінами (перегородками) магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» для запроектованого виконання спільної роботи в сприйнятті та передачі навантажень на основу; обстеженням конструкцій приміщення під`їзду та сходової клітки, у т.ч. і примикання зі стінами квартири НОМЕР_1 і магазину, пошкоджень, деформацій та інших ознак руйнацій не виявлено; дослідженням виявлено виконання перепланувань в квартирі НОМЕР_1 пов`язаних: з демонтажами стін та перегородок, з перенесенням стіни санвузлу з дверним прорізом з відповідним збільшенням площі підлоги санвузлу за рахунок колишньої площі коридору, з перенесення дверного прорізу у кухні шляхом пробиття нового прорізу, і зокрема, вищезазначені перепланування відбулись в місці максимальної локалізації наявних пошкоджень квартири НОМЕР_1 (тріщини кахлів на підлозі санвузлу, просідання паркетної підлоги у коридорі, що припадає на місце демонтованих стін приміщення шафи, тріщина арочного зведення, можливий перекіс дверного блоку безпосередньо встановленого в новоствореному прорізі кухні); наявні тріщини на галтелях в приміщенні коридору та житлової кімнати 7 є типовими експлуатаційними пошкодженнями, що зазвичай виникають в даних конструктивних елементах які найбільш слабкі в експлуатації такого роду будівель і зокрема біля дверних блоків, і більше пов`язані нормативним зношенням; наявні відшарування дверного блоку від дверного прорізу в житловій кімнаті 3 з урахуванням встановленої у блоці перекладини для фізичних вправ, свідчить про надлишкові непритаманні для даного конструктивного елемента експлуатаційні навантаження; наявність тріщин і в приміщеннях квартири, що розташовані над приміщеннями магазину в яких не виконувались демонтажні роботи; візуальне обстеження дверних блоків приміщень квартири НОМЕР_1 на їх можливі просідання, крени, кручення тощо, що могли б бути спричинені нерівномірним просіданнями перекриттів, зокрема пов`язаних з переплануваннями нижче розташованих приміщень магазину, виявило відсутність невідповідних притворів, затирань, ущільнень, збільшених зазорів тощо, а виконання ремонтних робіт по усуненню пошкоджень в коробках, полотнах та у фурнітурі не було виявлено; за станом паркетного покриття в ходових місцях дверних прорізів та порогів дверних блоків, не встановлені ознаки наявних просідань та слідів по їх усуненню.

Тобто, враховуючи зазначене та за відсутності динаміки у розвитку пошкоджень з часом, наявні пошкодження в квартирі НОМЕР_1 пов`язані в комплексі (сукупності) з конструктивними особливостями будівлі, роком будівництва, висотою приміщень, виконання примикань стін зі стелями з розчину у вигляді значних закруглень (галтелей), виконаними переплануваннями приміщень самої квартири, у т.ч. зі складністю при переплануваннях урахування конструктивного рішення підлоги, яке, враховуючи сталу висоту приміщень, суттєво не було змінено (підлога на дерев`яних лагах), тривалим терміном експлуатації приміщень без ремонту, з чого виходить, що пошкодження в приміщеннях квартири НОМЕР_1 не пов`язані з переплануваннями на першому поверсі в приміщеннях магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», зокрема з прогинанням перекриттів першого поверху. Тобто, відсутній наявний причинно-наслідковий зв`язок між виявленими пошкодженнями у квартирі АДРЕСА_2 з виконаними у 2012 році роботами щодо вбудованого приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в будинку АДРЕСА_2 .

Пошкодження в приміщеннях квартири НОМЕР_1 не пов`язані з переплануваннями на першому поверсі в приміщеннях магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» та відсутній наявний причинно-наслідковий зв`язок між виявленими пошкодженнями у квартирі АДРЕСА_2 з виконаними у 2012 році роботами щодо вбудованого приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в будинку АДРЕСА_2 то для усунення виявлених пошкоджень щодо квартири 12 необхідно проведення поточного ремонту, виконання якого доцільне на теперішній час.

Враховуючи, те що дослідженням не встановлено втручання та демонтаж несучих конструкцій в приміщенні магазину під час перепланувань, відсутні ознаки пошкоджень, що можуть бути спричинені прогином перекриттів, втратою будівлею жорсткості тощо, враховуючи відсутню швидку динаміку розвитку пошкоджень у квартирі НОМЕР_1 більше 7 років (перші занотовані свідчення, щодо наявності (виникнення) тріщин та пошкоджень в кв. НОМЕР_1 датуються 12.07.2012 року, а їх виникнення не пов`язане з переплануваннями, що здійснювались у вбудованому приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» окрім можливого впливу вібраційних процесів під час демонтажних робіт, виконання будь-яких заходів із забезпечення безпеки для подальшої експлуатації конструкцій та безпеки життєдіяльності у вбудованому приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та у квартирі АДРЕСА_1 не потрібно. А для усунення наявних пошкоджень в квартирі НОМЕР_1 необхідно проведення поточного ремонту.

Виконання перепланувань в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» виконано без втручання та демонтажу несучих конструкцій, а конструктивне рішення вбудованого приміщення будівлі, зокрема, саме в місці демонтованих стін та перегородок приміщень 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 і 16, та враховуючи товщину демонтованих перегородок, не передбачало наявності діафрагм жорсткості та дослідження перекриттів та їх примикань з зовнішніми несучими стінами будівлі та з внутрішніми несучими поздовжньо вкладеними на колонах балками, не виявилено пошкоджень, деформацій та руйнацій.

Також, контрольними замірами та з співставленнями з технічною документацією, встановлено відсутність конструктивного взаємозв`язку стін підвалу та квартири НОМЕР_1 з демонтованими стінами (перегородками) магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» для запроектованого виконання спільної роботи в сприйнятті та передачі навантажень на основу.

Тобто, враховуючи зазначене та за відсутності динаміки у розвитку пошкоджень з часом, випливає, що пошкодження в приміщеннях квартири НОМЕР_1 не пов`язані з переплануваннями на першому поверсі в приміщеннях магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с.72-101, т.6).

Висновком експертів підсумовано, що наявні пошкодження в квартирі НОМЕР_1 , пов`язані в комплексі з конструктивними особливостями будівлі, роком будівництва, висотою приміщень, виконання примикань стін зі стелями з розчину у вигляді значних закруглень (галтелей), виконаними переплануваннями приміщень самої квартири, тривалим терміном експлуатації приміщень без ремонту, з чого виходить, що можливі наслідки, що виявлені при огляді квартири АДРЕСА_1 , могли бути викликані фізичним зносом житлового будинку.

Приймаючи до уваги вищевказані висновки експертів, досліджені судом першої інстанції, що є належними доказами у спорі, для вирішення якого необхідні спеціальні знання, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.179 ЦПК України (в редакції 2004 року), предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до частини третьої ст.10 ЦПК України (в редакції 2004 року), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України в редакції 2004 року).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (частини перша, друга статті 57 ЦПК України (в редакції 2004 року).

Відповідно до статті 212 ЦПК України (в редакції 2004 року), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що кожна сторона зобов`язана вжити заходів та надати докази на підтвердження тієї обставини, на яку вона посилається як на підставу для задоволення вимоги чи навпаки на заперечення існування такої обставини, а суд, виходячи з наданих сторонами доказів здійснює їх оцінку.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування чи зміни судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Свистунова