Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2008 року, від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час сім`я розпалася, через конфліктні ситуації, нехтування відповідачем утримувати сім`ю, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просила розірвати шлюб.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач позов визнав, але заперечив підстави позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 18.07.2008 року зареєстрували шлюб. Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наведене підтверджується матеріалами справи .

Судом встановлено, що сторони з вересня 2019 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин.

Позивач категорично не бажає відновлювати відносини, вказує, що причинами розірвання шлюбу є втрата почуттів, непорозуміння, небажання відповідача належно забезпечувати сім`ю матеріально. Відповідач вказує, що причиною розірвання шлюбу є подружня зрада з боку позивача.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Позивач просила не змінювати прізвище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, 10,19,130, 258,263,264,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18.07.2008 року у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 684 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_1 ».

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 30.03.2020 року.

СуддяО. Я. Ярмола