Провадження № 2/219/784/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Фролової Н.М., за участю: секретаря судового засідання Дубаніної О.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмуті в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач, ОСОБА_1 , є наймачем житлового приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 на підставі рішення Часовоярської міської ради від 27.06.2001 року за № 153 «Про заміну договорів найму на житлову площу». Позивач не знає про фактичне місце мешкання відповідача та засоби зв`язку відповідача також їй не відомі. З січня 2010 року та по теперішній час відповідач не мешкає у житловому приміщенні позивача - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 вказаному будинку відсутні, спального місця або інших ознак, що вказують на фактичне мешкання за даним адресом відповідача також відсутні. Позивач наразі фактично мешкає у вказаному житловому приміщенні разом із своєю донькою - ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_4 , вони самостійно без будь-якої фінансової підтримки відповідача сплачують всі види комунальних послуг. Позивач не має можливості оформити субсидію при оплаті комунальних послуг. Самостійно позивачу важко сплачувати комунальні послуги. За захистом своїх прав та інтересів позивач змушена звернутись до суду.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити , посилаючись на те, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2014 року, після звільнення з місця позбавлення волі в 2014 році зібрав свої речі і з того часу за місцем реєстрації не з`являвся. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.
Судом установлено, що ОСОБА_1 , є наймачем житлового приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 на підставі рішення Часовоярської міської ради від 27.06.2001 року за № 153 «Про заміну договорів найму на житлову площу» (а.с.5).
Згідно з актом про не проживання складеним Комісією ОСББ «Восток» від 11.11.2019 року, у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1 , брат ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 , онук ОСОБА_4 . ОСОБА_3 за даною адресою зареєстрований, проте з січня 2010 року та по теперішній час фактично не проживає, особистих речей не виявлено, спального місця та інших ознак фактичного проживання за даною адресою не виявлено (а.с.6).
Як вбачається з листа Управління охорони здоров`я Бахмутської міської ради №01-36/1358 від 23.12.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , в період часу з 2010 року по 2019 рік не перебував і не проходив курс лікування у підпорядкованих комунальних закладах Управління охорони здоров`я Бахмутської міської ради (а.с.46-49).
Як вбачається з листа Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області №222/201/01-2020 від 03.01.2020 року, здійснена перевірка відносно громадянина ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Часів Яр Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 . Наявна інформація за обліками обліково-довідкової картотеки УІАП ГУНП Донецької області щодо перебування гр. ОСОБА_5 в зазначений період часу в Чорнухинській виправній колонії управління ДДУПВП в Луганській області (№23) до 10.02.2014 відповідно до вироку Донецького обласного суду від 21.02.2000 за ст.140 ч.2, 142 ч.3, 93 п.«а»,«з», 42 КК України до 15 років позбавлення волі з наступним вибуттям до м.Часів Яр Донецької області. Відповідно до обліків інформаційно-пошукових систем наявна інформація щодо складання відносно громадянина ОСОБА_5 протоколів про адміністративні правопорушення. Останнє відоме місцезнаходження вищезазначеного громадянина АДРЕСА_6 (а.с.52-54).
Як вбачається з листа Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області №81 від 21.01.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває на обліку опікунів та піклувальників служби у справах дітей Бахмутської райдержадміністрації (а.с.70).
Як вбачається з листа ІНФОРМАЦІЯ_2 №4/535 від 27.01.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовому обліку в Бахмутському ОМВК не перебуває (а.с.72).
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
З аналізу вказаної норми слідує, що наявність у особи статусу наймача або члена сім`ї наймача не є визначальним при вирішенні питання щодо їх права на користування житловим приміщенням та реєстрацію в ньому. Обов`язковою умовою для цього є встановлення факту відсутності особи в займаному ним приміщенні понад встановлені законом строки без поважних на те причин, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України».
Відповідно до положень ст.72 ст.71 Житлового кодексу Української РСР , ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі такого судового рішення, яке набрало законної сили.
При цьому, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, що в повному обсязі відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання про те, що ОСОБА_5 востаннє вона бачила в 2014 році, вона перебувала у позивача у гостях та у її присутності приїхав відповідач, зібрав свої речі та поїхав. Куди він поїхав він не повідомив. Вона підтримує дружні стосунки з позивачем, часто буває у неї у гостях, проте відповідача в квартирі не бачила. Точне місце його знаходження свідку невідоме.
Оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі показання свідків, які повідомили про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст.71,72 Житлового кодексу Української РСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768 /сімсот шістдесят вісім/ грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24 березня 2020 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /ідентифікаційний номер НОМЕР_1 / зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.М.Фролова