Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2778/19 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 26 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

на рішення Малинського районного суду Житомирської області, ухвалене 27 грудня 2019 року суддею Ярмоленком В.В. у м. Малині,

у справі №283/2778/19 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду із позовом у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № б/н від 06.02.2009, просило стягнути з останнього заборгованість станом на 31.10.2019 в сумі 25940,39 грн, з яких: 409,91 грн - заборгованість за кредитом, 20619,03 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3200,00 грн - заборгованість за пенею, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1211,45 грн - штраф (процентна складова) та судові витрати.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.02.2009 в розмірі 409,91 грн та 440,26 грн судового збору.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане рішення суду в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов Банку у цій частині. У решті рішення суду просить залишити без змін.

На його думку, судом не враховано, що у даному випадку кредитний договір було укладено шляхом оформлення і підписання з позичальником анкети-заяви та довідки про умови кредитування, у яких визначені умови щодо розміру та порядку нарахування процентів, штрафних санкцій. Крім того, ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, що свідчить про визнання ним заборгованості та згоду з умовами кредитування. Крім того, вказав, що відповідачем не спростований розрахунок суми заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 05 лютого 2009 року ОСОБА_1 підписав заяву про надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі якої отримав кредит у сумі 1800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Банком на обґрунтування своїх позовних вимог, розмір заборгованості відповідача за договором від 06 лютого 2009 року станом на 31 жовтня 2019 року складає 25940,39 грн, з яких: 409,91 грн - заборгованість за кредитом, 20619,03 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3200,00 грн - заборгованість за пенею, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1211,45 грн - штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позову у частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із його недоведеності та безпідставності.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Посилання позивача на те, що сторони у заяві про надання банківських послуг та довідці про умови кредитування узгодили базову процентну ставку (2,5 % річних), розмір штрафу та порядок нарахування пені на правильність ухваленого судом рішення не впливає, оскільки сплачені згідно розрахунку відповідачем проценти за підвищеною з 01.04.2015 у односторонньому порядку Банком ставкою 43,2%, є достатніми для погашення заборгованості за кредитом у цій частині відповідно до умов договору. Крім того, матеріали справи не містять, а позивач не довів належними доказами (первинними документами, оформленими відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») наявність вказаної у розрахунку заборгованості відповідача перед Банком.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Дана справа є малозначною, оскільки визначена у ній ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Тому, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, судове рішення у частині, яка переглядалась судом апеляційної інстанції, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 25 березня 2020 року.