Справа №478/127/20
Провадження №2/478/84/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2020 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі: головуючий - суддя Іщенко Х.В., при секретарі Луговській А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Великоолександрівська сільська рада Казанківського району Миколаївської області, про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання в порядку спадкування права власності на частину земельної ділянки, -
Позивач в судове засідання не з`явилась, звернулась з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник третьої особи, - Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 17.06.2017 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, 17.06.2017 року зареєстрували шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис №320, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 .
Відповідно до заповіту, посвідченого 09.04.2013 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучеровою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №203, спадкоємцем частки земельної ділянки площею 30,3 га, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, розташовану в межах території Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, ОСОБА_5 заповідає ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №8, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївській області від 24.01.2019 року.
05.06.2019 року, ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_5 Приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Франкевич І.М. заведено спадкову справу за №27/2019 та 09.10.2019 року приватний нотаріус письмово роз`яснила ОСОБА_1., що для визначення частки земельної ділянки померлої, яка є об`єктом права спільної сумісної власності, або визнання права власності в порядку спадкування їй рекомендовано звернутись до відповідного суду.
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Нормами ст.1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Згідно ч.1 ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
Частиною 1 ст.131 ЗК України, передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.
Відповідно до п.10 ППВСУ №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).
Згідно ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
На допустимості обраного позивачами способу захисту цивільного права наголошує Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справі у п.3.4. Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, де зазначає, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном визначення часток законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Власник майна, як це передбачає ст.392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до приписів ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.357, 368, 370 ЦК України, ст.ст.81, 89 ЗК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Великоолександрівська сільська рада Казанківського району Миколаївської області, про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання в порядку спадкування права власності на частину земельної ділянки - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: