Провадження № 2-о/761/21/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.

при секретарі Чугаєва І.В.

заявник ОСОБА_1

представник заявника ОСОБА_2

представник КМР Новаковський Р.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Рева І.М., Київська міська рада про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 (далі по тексту - заявник) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи - державний нотаріус Першої Київської нотаріальної контори Рева Ірина Миколаївна (далі по тексту - заінтересована особа 1) (далі по тексту - заінтересована особа 1).

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з червня 2017 року і до моменту смерті ОСОБА_3 , заявник проживала разом з матір`ю в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належить на праві власності заявнику, проте заявник не була зареєстрована на момент відкриття спадщини за вказаною адресою.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої увійшов транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель Е 320 4М, 2005 року випуску. Оскільки заявник є спадкоємцем першої черги, постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, остання звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з тим, державний нотаріус відмовив заявнику у видачі такого у зв`язку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Заявник вважає, що спадщину прийняла, оскільки на момент смерті матері проживала разом з нею, проте відсутність реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 на момент відкриття спадщини унеможливлює отримання заявником свідоцтва про право на спадщину, а тому остання звернулась до суду із вказаною заявою.

27.06.2019 ухвалою суду заяву залишено без руху.

13.09.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі.

08.10.2019 від представника заінтересованої особи 1 Першої КДНК надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

06.11.2019 від представника заінтересованої особи 1 Першої КДНК надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

06.11.2019 від заінтересованої особи 1 Першої КДНК надійшла копія спадкової справи після померлої.

07.11.2019 від заявника надійшло клопотання про залучення заінтересованої особи КМР.

14.11.2019 ухвалою суду залучено КМР в якості заінтересованої особи.

29.01.2020 в судовому засіданні задоволено клопотання представника заявника про допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

17.01.2020 від заінтересованої особи 1 Першої КДНК надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні заявника, представник заявника вимоги підтримали, просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи 1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи 2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі.

Відповідно до Архівного свідоцтва від 03.01.2000 № 22-2 Вільнюс, виданого Департаментом архівів Литви/Литовський центральний архів метрик/, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Шяуляй, Литовська Республіка, батько ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запис № 408/офіційний переклад на українську мову з литовською здійснено перекладачем Купрієнко Надією Іванівною , справність підпису звірено приватним нотаріусом КМНО Бондаренко Г.О. 28.05.2019.

08.09.2006 заявник уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (Свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 , актовий запис 1029).

Згідно відмітки в паспорті громадянина України, серія та НОМЕР_2 , виданого Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві, заявник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Шауляй, країна Литва, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 - з 19.11.2013.

Так, заявник в судовому засіданні пояснила, що квартира, в якій проживала її матір, належить заявнику на праві приватної власності. Також заявник вказала, що проживала з матір`ю з червня 2017 року і до моменту її смерті, оскільки мама потребувала догляду та піклування.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 20643217 від 17.04.2014 та Договору дарування квартири від 17.04.2014, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Дмухом Б.Л., зареєстровано в реєстрі за № 643, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно Довідки, наданої ОСББ «Дмитрівська-45», за вих. № 5/06 від 19.06.2019, у період з 05.06.2017 по 07.08.2018, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала без реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 пояснили, що є сусідами заявника та також підтвердили ту обставину, що заявник, ОСОБА_1 в період з червня 2017 року по день смерті її матері, ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала разом з нею, оскільки її мати, ОСОБА_3 , хворіла та потребувала стороннього догляду, а донька піклувалась про неї.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, матір заявника мала онкологічне захворювання, яке стало причиною смерті останньою (Довідка про причину смерті № 195 від 07.08.2018).

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що заявник в період з червня 2017 року по серпень 2018 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_3 , яка хворіла та потребувала стороннього догляду.

Згідно Свідоцтва про смерть Серія та № НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшов транспортний засіб «Mercedes-Benz» модель Е 320 4М, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 .

04.06.2019 ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що інші спадкоємці за законом відсутні. При цьому, заявник не звертався до державного/приватного нотаріуса із заявою про відмову від спадщини.

04.06.2019 за результатами розгляду зазначеної заяви державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Рева І.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після померлої ОСОБА_3 (спадкова справа № 631/2019), оскільки заявником пропущено строк шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно положень ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (п. 3.22. Порядку).

Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з умовами п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, судом встановлено, що встановлення факту постійного проживання заявника разом з матір`ю на момент відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері заявника - ОСОБА_3 , встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе.

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

З врахуванням наведеного, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 4, 10, 17, 18, 264, 265, 273, 293-294, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Рева І.М., Київська міська рада про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_5 ) зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту рішення суду - 14.02.2020.

Суддя: