Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3682/17
Провадження №: 4-с/332/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалпегіної О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Петракея Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа - ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (далі - АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ») звернулось до суду з вказаною вище скаргою.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 24.02.2020 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 61361161 на підставі виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя 04.02.2020 про стягнення з АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку 218400,84 грн., компенсації втрати доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати 19427,99 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 1998,61 грн.

Вказані дії державного виконавця вважають протиправними з огляду на таке.

Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» затверджено перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані. Згідно з Додатком 2 до цього Закону до переліку включено і АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ».

20.10.2019 набрав чинності Закон України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».

Пунктом 3 розділу ІІІ Прикінцеві та перехідні положення цього закону визначено, що забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

За таких обставин, стягнення грошових коштів з рахунків АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» при наявності встановлених законом обмежень не відповідає вимогам Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».

На підставі наведеного, просили суд визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови від 24.02.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61361161 та скасувати вказану постанову; визнати неправомірною бездіяльність щодо неповернення виконавчого документа Заводського районного суду м. Запоріжжя у справі № 332/3682/17 від 04.02.2020 року стягувачу без виконання на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати державного виконавця винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Представник скаржника, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду (а.с. 214), до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 212).

Заінтересована особа ОСОБА_1 , повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку (а.с. 213), до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе провести судовий розгляд вказаної справи за відсутності учасників процесу, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2019 року із урахуванням постанови Запорізького апеляційного суду від 21.01.2020 року з АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на користь ОСОБА_1 було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені 218400,84 грн., компенсація втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати 19427,99 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 1998,61 грн. (а.с. 104-108, 162-168).

На виконання вказаних судових рішень було видано виконавчий лист (а.с. 175).

24.02.2020 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 61361161 на підставі зазначеного вище виконавчого листа (а.с. 192), з якою боржник не погоджується.

20.10.2019 набрав чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02 жовтня 2019 року № 145-ІХ.

Відповідно до п. 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Таким чином, Законом №145-ІХ встановлена заборона вчиняти будь-які дії, що спрямовані на виконання рішень (крім виконавчих дій щодо стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами) у виконавчих провадженнях, боржниками за якими є відповідні державні підприємства (об`єкти права державної власності).

В основу положення, визначеною пунктом 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ, законодавцем було покладено як принцип обов`язковості виконання рішень, закріплений в Конституції України та в законах України, так і необхідність збереження об`єктів державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки та національної безпеки з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування позаприватизаційних процедур. Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Тобто вказаною нормою Закону № 145-ІХ з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства - грошові кошти та товари.

Отже, вказаним Законом не заборонено звертати стягнення на грошові кошти, зокрема й - АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ».

З урахуванням викладеного, суд відхиляє доводи скаржника щодо неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця в цій справі.

Крім цього суд враховує, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України. При цьому, держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Hornsby v. Greece" від 19.03.1997). Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги скаржника задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 450-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа - ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Л.Шалпегіна