Справа №345/967/20
Провадження № 2/345/542/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2020 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., секретаря судового засідання Мостової Ю.З. , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка разом із сім`єю проживала у своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 . Ще за життя , а саме 09.02.1999 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповіт на позивача, яким заповіла їй все своє майно. Після смерті матері, позивач звернулася із заявою та всіма необхідними документами до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте постановою нотаріуса від 20.02.2020р. їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не можливо через відсутність свідоцтва про право власності на будинковолодіння у спадкодавця та розбіжності в імені спадкодавця « ОСОБА_3 » і « ОСОБА_3 » у свідоцтві про народження позивача та у свідоцтві про смерть, також у свідоцтві про народження позивача її по батькові зазначено як « ОСОБА_5 », а в паспорті - « ОСОБА_1 ». Тому позивач змушена звернутися в суд з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивач в підготовче судове засідання надала письмову заяву, в якій просить суд справу слухати без її участі , позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити.

Представник позивача адвокат Кобзан Р.М. в підготовче судове засідання надав письмову заяву, в якій просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити.

Відповідач також в підготовче судове засідання надав письмову заяву, в якій просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та її мама ОСОБА_3 проживали в своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

Ще за життя , а саме 09.02.1999 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповіт на позивача ОСОБА_1 , яким заповіла їй все своє майно. Даний заповіт посвідчувався у виконкомі Студінської сільської ради 09.02.1999 року по реєстру №6, не змінювався та не відмінявся (а.с.16)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва по смерть (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2020 р. позивач звернулася до нотаріуса із заявою та всіма необхідними документами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом ( а.с.15). Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі 20.02.2020р. нотаріусом була зареєстрована спадкова справа (а.с.18). Проте , постановою нотаріуса від 20.02.2020р. за №132/02-31 (а.с. 14) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність свідоцтва про право власності на будинковолодіння у спадкодавця та розбіжності в імені спадкодавця « ОСОБА_3 » і « ОСОБА_3 » у свідоцтві про народження позивача та у свідоцтві про смерть, також у свідоцтві про народження позивача її по батькові зазначено як « ОСОБА_5 », а в паспорті - « ОСОБА_1 ».

Те що будинковолодіння належало покійній ОСОБА_3 підтверджується довідкою Студінського старостинського округу Калуської міської ОТГ від 19.02.2020 р. № 103 , виданої позивачу, де зазначено, що згідно з записами у по господарській книзі виконкому Студінської сільської ради за № 03-339-1 за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті в с. Студінка, значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться в АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи на даний будинок відсутні . Сільською радою не приймалося рішення про оформлення права власності на даний будинок. В даному будинку проживали ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.17)

Згідно технічного паспорта на дане будинковолодіння всі будівлі та споруди побудовані до 1991 року. Інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 28.02.2020 становить 284811 грн. (а.с.23).

Із змісту положень ЦК Української РСР та «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої наказом Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року , яка втратила чинність 13.12.1992 року, випливає, що право власності особи на збудований в селі будинок до 13.12.1992 року могло підтверджуватися записом у по господарській книзі чи свідоцтвом про право власності , виданим на підставі рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів про оформлення права власності на будинок.

З вищенаведеного випливає, що у матері позивача ОСОБА_3 виникло право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , хоча відповідного правовстановлюючого документа у неї не було.

Щодо розбіжномстей імені спадкодавця « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » в свідоцтві про народження позивача та у свідоцтві про смерть, то слід зазначити, що свідоцтво про народження позивача видане в 1953 році , а свідоцтво про смерть у 2011 році, то в 50 роках було ім`я ОСОБА_3 , а тепер ОСОБА_3 . Крім того це не впливає на прийняття позивачем спадщини по заповіту , який в неї є від спадкодавця, навіть не підтверджуючи родинних відносин.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач належно прийняла спадщину, відкрито і безперервно користувався та продовжує користуватись спадковим майном, відповідач на спадкове майно не претендує та визнає позов, а інших спадкоємців, які б претендували на нього не має.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити повністю та визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно.

На підставі ст. ст. 1217, 1261, 1268-1270 ЦК України та керуючись ст. ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме : на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ