Провадження № 2/263/971/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Астаховій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Царьова О.С. звернулася до суду з даним позовом, який у подальшому уточнила, вказуючи, що ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування № 4-1774 від 09.04.1993, посвідченого Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою, належить квартира АДРЕСА_1 , проте оригінал вказаного договору був втрачений. Отримати дублікат неможливо, оскільки архів Першої Маріупольської державної нотаріальної контори був переданий на зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву, що знаходиться у м. Донецьку, яке внесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв`язку з чим доступ до архіву відсутній. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 28.12.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 28.01.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву від 24.12.2019 про розгляд справи за його відсутності, за участю його представника адвоката Царьової О.С. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Царьова О.С в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з довідкою від 22.11.2018 №л/з Міське бюро технічної інвентаризації повідомляє, що на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , 1/1 частка на підставі договору дарування № 4-1774 від 09.04.1993, зареєстрованого 2 Маріупольською державною конторою. /а.с.11/.

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , його оформлено на ім`я ОСОБА_2 на підставі реєстраційного свідоцтва від 18.02.1993 та переоформлено на ім`я ОСОБА_1 , на підставі договору дарування від 09.04.1993 № 4-1774. /а.с.13/.

Згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку № 3283 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення 28.01.2020 о 15:26 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28.01.2020 о 15:25 звернувся ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , який повідомив, що втратив з власної необережності договір дарування квартири № 4-1774 від 09.04.1993. /а.с.28/.

Згідно з копією договору дарування від 09.04.1993 № 4-1774, наданою ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» на запит суду, ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , подарувала ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , квартиру загальною площею 48,3 кв.м., яка складається з двох кімнат, за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала ОСОБА_2 на підставі реєстраційного свідоцтва, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації 18.02.1993, реєстр №35810. Договір зареєстровано в реєстрі за № 4-1774 та посвідчено державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.І. /а.с.34/.

Згідно з відповіддю на запит ОСОБА_1 щодо отримання дублікату договору дарування, Донецький обласний державний нотаріальний архів повідомив, що надати дублікат договору дарування квартири, посвідчений 09.04.1993 за р № 4-1774 не виявляється можливим, оскільки всі документи Першої маріупольської державної нотаріальної контори прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній. /а.с. 60/.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки правовстановлюючий документ на вказану квартиру відсутній, то позивач не має змоги у здійсненні своїх законних прав та обов`язків.

З огляду на викладене, суд прийшов до твердого переконання, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведені обставини, якими представник позивача обґрунтовує позовні вимоги, а саме те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ на яку був втрачений, що є підставою для задоволення даного позову.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить із положень ст. 1 ЦПК України, відповідно до яких задачами цивільного судового провадження є захист порушених та невизнаних прав свобод та інтересів фізичних осіб, а також положень Конституції України та Цивільного кодексу України згідно з якими власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 321, ст.328, ч.1,3 ст.368, ч.1 ст.369 та ч.1-2 ст.370, ст.392 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 80, 81, 247 ч.2, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 30,6 кв.м., загальною площею 48,3 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М.Томілін