КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2020 року місто Київ

Справа № 757/8032/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Лівінського С.В. (суддя-доповідач),

Березовенко Р.В.,

Суханової Є.М.,

секретар судового засідання: Малашевський О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали апеляційної скаргиОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва, у складі судді Ільєвої Т.Г., від 02 грудня 2019 року (повний текст ухвали складено 06 грудня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про грошову компенсацію вартості ј частини транспортного засобу, який перебуває у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з наведеним позовом.

У грудні 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття провадження у справі, вказуючи на те, що транспортні засоби автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску та мотоцикл марки ВМW, модель F650, 2008 року випуску, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру транспортних засобів зареєстровані за ОСОБА_4 , що вказує на те, що предмет спору відсутній, сам позов є передчасним, оскільки сторони не оформили та не зареєстрували своє право власності на транспортні засоби у встановленому законом порядку.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києвавід 02 грудня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про грошову компенсацію вартості ј частини транспортного засобу закрито.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу районного суду скасувати, а справу повернути на повторний розгляд до суду першої інстанції. Вважала, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідач, в особі представника ОСОБА_3 подала свій відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, на думку колегії суддів, зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Своє рішення про залишення позовної заяви без розгляду районний суд мотивував відсутністю предмету спору, що унеможливлено вирішення справи по суті.

Проте, на думку колегії суддів, районним судом залишено поза увагою, що сторони, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , являються власниками у відповідних частках спірного рухомого майна - транспортних засобів: автомобілю марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску та мотоциклу марки ВМW, модель F650, 2008 року випуску.

На час розгляду справи ці транспортні засоби знаходилися в розшуку.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, вимоги диспозитивності цивільного судочинства вимагають ухвалення судового рішення відповідно до поданої заяви та її мотивів.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Під предметом спору розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Так, суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення.

Апеляційний суд виходить з того, що право на доступ до суду має бути практичним та ефективним, а цивільний процесуальний закон встановлює рівні можливості для сторін процесу щодо захисту своїх прав, які дозволяють не тільки позивачу, а й відповідачу у справі активно і ефективно захищати свої інтереси проти пред`явленого до нього позову.

Оскільки між сторонами, які являються власниками у відповідних частках спірного рухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , існує спір щодо припинення права часткової власності одного з них шляхом виплати йому грошової компенсації, на думку колегії суддів, у даному конкретному випадку факти не перереєстрації цих транспортних засобів та знаходження їх у розшуку про відсутність предмету спору не свідчать.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, районний суд належної оцінки наведеним обставинам не дав та дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Доводи апелянта щодо порушення районним судом норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що відповідно п. 4) ч. 1 ст. 379 ЦПК України, є підставою для скасування спірної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За наведеного, апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу районного суду - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім того, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно з яким, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ч. 6 ст. 259, п. 6) ч. 1 ст. 374, п. 4) ч. 1 ст. 379, ст. 268,381- 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. У випадках визначених ст. 389 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде виготовлений не пізніше, як за п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Судді: С.В. Лівінський,

Р.В. Березовенко

Є.М. Суханова