Справа № 212/9370/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Козлова Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Курбакової Ю.О.,

без участі сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл домоволодіння та земельної ділянки в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

В листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову вказав, що згідно договору дарування частки домоволодіння від 19 березня 2016 року, яке було посвідчено державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. по реєстру за №2-497. Позивачу, згідно цього договору належить Ѕ частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а інша 1/2 частина домоволодіння на праві приватної спільної часткової власності належить його рідному дядьку - відповідачу по справі ОСОБА_2 . Даний договір дарування був зареєстрований 19 березня 2016 року в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно під реєстраційним номером 10, номер запису 13832521.

Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0915 Га, яка знаходиться у користуванні позивача, так як форма власності - комунальна власність, сформовано кадастровий номер - :04:021:0025.

На теперішній час у вказаному домоволодінні зареєстровані і проживають двоюрідний брат позивача - ОСОБА_3 , рідний син відповідача та позивач.

Спочатку між сторонами було встановлено порядок користування домоволодінням, а саме: позивач зайняв приміщення в житловому будинку 1-1 (2,3 м2) - коридор, 1-2 (10,0 м2) - кухня 1-3 (20,1 м2) - житлова кімната, 1-4 (6,0 м2) - житлова кімната, 1-5 (8,7 м2) - житлова кімната 1-6 (2,2 м2) - санвузол, тобто умовно квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 49,3 м2, житловою площею 34,8 м2 і користувався пропорційно 1/2 частки домоволодіння земельною ділянкою площею 457,5м2. Відповідач користується умовно квартирою АДРЕСА_3 , а саме: приміщення в житловому будинку 2-1 (5,8 м2 ) - коридор, 2-2 (3,6 м2) - санвузол, 2-3 (7,0 м2) - кухня, 2-4 (14,0 м2) - житлова кімната, 2-5 (9,7 м2) - житлова кімната, загальною площею 40,1 м2, житловою площею 23,7 м2 і користується пропорційно 1/2 частки домоволодіння земельною ділянкою площею 457,5 м2.

Таким чином, між нами співвласниками з березня 2016 року склався порядок користування приміщеннями будинку. Умовні квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 мають окремі входи та необхідну кількість приміщень для проживання співвласників окремо.

У теперішній час між сторонами склалися особисті неприязні стосунки відповідач перешкоджає в користуватися земельною ділянкою і вимагає, щоб позивач звільнив житлове приміщення, яке він займає у будинку.

Таким чином, домовитися про порядок володіння та користування майном та земельною ділянкою, що є спільною частковою власністю на теперішній час не вдається за можливе.

Згідно висновку експертного дослідження вартість житлового будинку А-1 та господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 визначена по витратному методу станом на 04.04.2018 року становить 234 044,00 гривень.

Згідно висновку експертного дослідження №25-18 від 04.04.2018 року розділ домоволодіння в натурі на 1/2 частини можливий за двома варіантами. Позивач згоден на розділ, який передбачений першим варіантом згаданого висновку, а саме щоб йому, як одному з співвласників була виділена в натурі належна йому 1/2 частина вказаного домоволодіння, а саме 1-1(2,3 м2) - коридор, 1-2(10,0 м2) - кухня, 1-3(20,1 м2) - житлова кімната, 1-4(6,0 м2 ) - житлова кімната, 1-5(8,7 м2 ) - житлова кімната, 1-6(2,2 м2 ) - санвузол, тобто умовно квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 49,3 м2 , житловою площею 34,8 м2 і якою він користувався та користується по теперішній час і пропорційно 1/2 частки домоволодіння - земельною ділянкою площею 457,5 м2, а відповідачу як другому співвласнику виділити в натурі відповідно, квартиру АДРЕСА_3 , а саме: приміщення в житловому будинку 2-1(5,8 м2) - коридор, 2-2(3,6 м2) - санвузол, 2-3(7,0 м2) - кухня, 2-4(14,0 м2) - житлова кімната, 2-5(9,7 м2) - житлова кімната, загальною площею 40,1 м2, житловою площею 23,7 м2, якою він користувався та користується по теперішній час і пропорційно 1/2 частки домоволодіння земельною ділянкою площею 457,5 м2.

Крім того, першому співвласнику 1/2 частки виділяються наступні будівлі і споруди: 1/2 огорожі №1-4, 1/2 вимощення II, водоколонка І, а другому співвласнику 1/2 частки виділяються наступні будівлі і споруди: 1/2 огорожі №1-4, 1/2 вимощення II.

Вартість 1/2 частки домоволодіння (квартира АДРЕСА_2 ), яка виділяється першому співвласнику - ОСОБА_1 становить 129 272,00 гривень, а вартість 1/2 частки домоволодіння (квартира АДРЕСА_3 ), яка виділяється другому співвласнику - ОСОБА_2 становить 104 772,00 гривень.

Розмір компенсації на користь другого співвласника складає 24500 гривень, які позивач бажає сплатити відповідачу.

Варіант враховує ізольований вхід до своєї частки домоволодіння кожного з співвласників, безперешкодний доступ до своєї частки у житловому будинку та до господарських споруд, встановлення огорожі між частками по земельній ділянці, що може бути у спільному користуванню, або у користуванні будь-кого із співвласників.

Враховуючи, що відповідач вирішити даний спір в добровільному порядку не бажає, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав власника.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач проти позову на заперечував, в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги визав у повному обсязі, відповідно зазначеного варіанту в прохальній частині позову.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі.

Так, ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно договору дарування частки домоволодіння від 19 березня 2016 року, посвідчено державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. по реєстру за №2-497, ОСОБА_1 , належить Ѕ частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а інша 1/2 частина домоволодіння на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 .

Договір дарування зареєстрований 19 березня 2016 року в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно під реєстраційним номером 10, номер запису 13832521.

Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0 0915 Га, знаходиться у спільному користуванні означених власників, форма власності - комунальна, кадастровий номер :04:021:0025.

Відповідно до вимог ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

При виділенні в натурі частки зі спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку встановленому законом таке право підлягає державній реєстрації (ст.364 ЦК України).

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Аналогічна Правова позиція Верховного Суду України з цього приводу висловлена у справі №6-12цс13, яка гласить: «…зокрема, при встановленні порядку користування будинком, кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки, встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно».

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки, такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов`язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст.ст.364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої, передбачена ч.4 ст.358 ЦК України умова, не є обов`язковою.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Статтею 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Крім того, ст.120 цього кодексу встановлено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Дана норма права, чинна на час виникнення спірних правовідносин передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладені правочинів щодо набуття права власності на нерухомість і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства, відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

До матеріалів справи долучено висновок експертного дослідження з питань будівельно-технічної земельно-технічної експертизи №25-18, щодо можливості розподілу домоволодіння АДРЕСА_1 , відповідно до якого запропоновано два варіанта виділу співвласникам домоволодіння та земельної ділянки в рівних частинах.

Сторони добровільно визначили порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою, відповідно до наданого суду висновку експерта по першому варіанту, що підтверджено, заявами сторін.

Враховуючи наведене та ту обставину, що сторони погодилися з висновком експертизи, просили здійснити виділ їх часток в житловому будинку та земельної ділянки за висновком експерта, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати на загальну суму 5500,30 грн., що складаються із: сплаченого судового збору в сумі 1 170,30 грн., витрат, пов`язаних із проведенням технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна 1800,00 грн., виконання топографо-геодезичної зйомки - 1730 грн., та послуги адвоката 800 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13,76, 81, 89, 142, 200, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 25, 30, 368, 369, 370 ЦК України, ст.ст.120, 152, 158 ЗК УРСР, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл домоволодіння та земельної ділянки в натурі задовольнити.

Розділити в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 89,4 м2, житловою площею 58,5м2, виділивши ОСОБА_1 як першому співвласнику Ѕ частини вказаного домоволодіння в натурі в житловому будинку, наступні приміщення: 1-1(2,3 м2) - коридор, 1-2(10,0 м2) - кухня, 1-3(20,1 м2) - житлова кімната, 1-4(6,0 м2) - житлова кімната, 1-5(8,7 м2) - житлова кімната, 1-6(2,2 м2 ) - санвузол, тобто умовно квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 49,3 м2 , житловою площею 34,8 м2 та з числа господарських споруд Ѕ огорожі №1-4, Ѕ вимощення ІІ, водоколонка І; загальна вартість вказаного майна - 129272,00 гривень, визнавши за ОСОБА_1 право власності на ці приміщення, а також Ѕ частину земельної ділянки, на якій розташована належна йому за законом частина домоволодіння, за вищезгаданою адресою, площею 457,5м2 (під будинком 70,0м2).

Виділити, ОСОБА_2 , як другому співвласнику Ѕ частини вказаного домоволодіння в натурі в житловому будинку, наступні приміщення: 2-1(5,8 м2) - коридор, 2-2(3,6 м2) - ванна, 2-3(7,0 м2) - кухня, 2-4(14,0 м2) - житлова кімната, 2-5(9,7 м2) - житлова кімната, загальною площею 40,1 м2 , житловою площею 23,7 м2 та з числа господарських споруд Ѕ огорожі №104, Ѕ вимощення ІІ: загальна вартість вказаного майна - 104772,00 гривень, визнавши за ОСОБА_2 право власності на дані приміщення, а також 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташована належна йому частина домоволодіння за вищезгаданою адресою, площею 457,5 м2 (під будинком 50,0 м2 ).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за незначний відступ від ідеальних часток в розмірі грошової суми - 24 500,00 гривень.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по справі в розмірі 5500 гривень 22 копійки.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу на протязі тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Ю. В. Козлов