ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Харків

Справа № 636/4602/19

Провадження № 22-ц/818/2290/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк» в особі директора Шаровкіна Володимира Михайловича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові

апеляційну скаргу представника Врагової Ірини Іванівни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 11 лютого 2020 року, постановлену суддею Гуменним З.І.,

у цивільній справі за позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом про припинення шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки (без номеру, без дати), укладеного між нею та СТОВ «Маяк» в особі директора Шаровкіна В.М., зареєстрованого в ДРРП 16 липня 2014 року за №6364509, у відношенні земельної ділянки площею 3,6792 гектарів, кадастровий №:03:000:0010, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, та скасувати його реєстрацію, також просила стягнути зі СТОВ «Маяк» на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 3368,40 грн..

В межах розгляду даної цивільної справи відповідач заявив клопотання про призначення судової еколого-ґрунтознавчої експертизи у зв`язку з тим, що відповідач заперечує щодо доводів позивача відносно зменшення гумусу на її земельній ділянці та погіршення її родючості, беручи до уваги розбіжність між показниками родючості ґрунту належної позивачу земельної ділянки за наданими нею Агрохімічним паспортом і висновком лабораторного обстеження якості ґрунтів та результатами агрохімічного аналізу ґрунту вказаної земельної ділянки, проведеного на замовлення відповідача. У зв`язку зі значним розрізом між даними, наведеними в доказах позивача та доказами, поданими відповідачем щодо агрохімічного стану та стану родючості ґрунту, зважаючи на те, що перевірка стану земельної ділянки можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області екології та ґрунтознавства, представник відповідача вважає за необхідне проведення судової еколого-ґрунтознавчої експертизи.

Просив доручити проведення вказаної експертизи експертам Київського НДІСЕ та поставити на вирішення питання: який агрохімічний стан та стан родючості ґрунту на даний час земельної ділянки площею 3,6792 гектарів, кадастровий №:03:000:0010, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області? Чи є агрохімічний стан та стан родючості ґрунту вказаної земельної ділянки на даний час таким, що істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки?

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 11 лютого 2020 клопотання представника відповідача Кужелєвої С.В. про призначення судової еколого - ґрунтознавчої експертизи задоволено.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 судову еколого-ґрунтознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6). На вирішення експерту поставлено наступні питання: 1. Який агрохімічний стан та стан родючості ґрунту на час проведення експертизи земельної ділянки, кадастровий №:03:000:0010, площею 3,6792 гектарів, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області? 2. Чи є агрохімічний стан та стан родючості ґрунту на час проведення експертизи земельної ділянки кадастровий №:03:000:0010, площею 3,6792 гектарів, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, таким пошкодженням об`єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки? Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384-386 КК України. Витрати за проведення експертизи покладено на відповідача СТОВ «Маяк», роз`яснено йому положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в рамках справи заявлено вимогу припинити, шляхом розірвання, договір оренди земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та скасувати його реєстрацію, на підставі того, що відповідачем допущені істотні порушення умов договору, а саме відповідач не дотримується екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів. Для перевірки вказаних фактів необхідні спеціальні знання, тому суд вважає за необхідне призначити по справі судову еколого-ґрунтознавчу експертизу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Врагова Ірина Іванівна звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу районного суду та відмовити у задоволенні клопотання про призначення у підготовчому засіданні вищезазначеної експертизи, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначає, що в 2018 році позивач через Комунальне підприємство «Регіональний центр природних ресурсів та екології» звернулася до Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона» щодо отримання довідки-інформації стану агрохімічних показників ґрунтів належної йому земельної ділянки за попередні роки та агрохімічного паспорту на наступний час. Позивачу була видана довідка про стан агрохімічних показників ґрунтів на момент останнього обстеження у 2011 році та агрохімічний паспорт за 2018 рік. Працівники КП «Регіональний центр природних ресурсів та екології для розробки та видачі агрохімічного паспорту зробили відповідні проби ґрунту.

Після отримання вказаної довідки і агрохімічного паспорту позивач був вимушений знову звернутися через Комунальне підприємство «Регіональний центр природних ресурсів та екології» до Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона» для отримання висновку порівняльного аналізу даних довідки та агрохімічного паспорту, оскільки для цього потрібні спеціальні знання фахівців саме цієї установи. Співробітники Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона» з залученням депутатів Чкаловської селищної громади відібрали зразки ґрунту для проведення повторного лабораторного аналізу та позивачем було отримано висновок за результатами лабораторного обстеження якості ґрунтів та порівняльного аналізу агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення на території Чкаловської селищної громади села Коробочкине Чугуївського району Харківської області, за яким вміст органічної речовини (гумусу) на переданих в оренду відповідачу землях, що належать позивачу у процентному відношенні знизився 4,3% до 3,4%, що є значним погіршенням родючості ґрунтів і основною причиною погіршення родючості є господарська діяльність, тобто недотримання культури землеробства.

Що стосується обраної відповідачем експертної установи Київського НДІСЕ, то цей заклад, на думку позивача, не має повноважень щодо проведення дослідження якості ґрунтів та їх агрохімічних показників, оскільки у ХФ ДУ «Держгрунтохорона» знаходяться всі дані щодо стану агрохімічних показників ґрунтів в цілому по Харківській області і жодна установа чи організація не має не мають доступу до них. Крім того, будь-яких сумнівів в об`єктивності проведених досліджень ХФ ДУ «Держгрунтохорона» та наданих даних агрохімічних паспортів і висновку за результатами обстеження якості ґрунтів немає. Вважає, що висновок щодо результату агротехнічного аналізу зразків ґрунту зроблений ТОВ «Ірлен» не є достовірним та не може бути залучений судом до матеріалів справи, оскільки є неналежним доказом.

Посилається на ч.3 ст.103 ЦПК України, зокрема, що експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, проте судом була призначена експертиза без врахування думки позивача та її представника, а також зазначає, що клопотання про призначення експертизи мало б вирішуватись після задоволення клопотання позивача про виклик в судове засідання представника ХФ ДУ «Держгрунтохорона» та вивчення належним чином наявних в матеріалах справи доказів. Вважає, що суд перешкоджає в доступі до правосуддя шляхом визначення оскарження ухвали через суд першої інстанції, а не подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду та вказавши, що вона оскаржується лише в частині зупинення провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін, вважає її законною та обґрунтованою. Зазначає, що перевірка стану земельної ділянки в даному випадку можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області екології та ґрунтознавства. Вказує, що позивач та її представник скористалися своїм правом викласти аргументи та заперечення щодо заявленого клопотання як в судовому засіданні, так і у відповіді на відзив. Вважає, що суд першої інстанції діяв у повній відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.

Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно з ч.1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції помилково задовольнив клопотання про призначення експертизи.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд, задовольняючи клопотання про призначення експертизи, виходив з того, що в рамках справи заявлено вимогу припинити, шляхом розірвання, договір оренди земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та скасувати його реєстрацію, на підставі того, що відповідачем допущені істотні порушення умов договору, а саме відповідач не дотримується екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів.

Судова колегія погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Позивач звернувся з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись як на підставу для задоволення цих позовних вимог на недотримання відповідачем екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, що виражене шляхом зменшення показника органічної речовини (гумусу) з 4,3% до 3,3%. На спростування доводів позову відповідачем надано результати агрохімічного аналізу зразків ґрунту земельної ділянки, що належить позивачу, проведені НДЦ ТОВ «Ірлен», проти належності як доказу яких та долучення до справи позивач також заперечує в апеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами у справі надані суду висновки різних установ на підтвердження та спросування обґрунтованості позовних вимог, що безпосередньо впливає на вирішення спірних у справі правовідносин.

За таких обставин, з метою встановлення фактичних обставин для правильного вирішення справи, ухвала суду про призначення судової еколого - ґрунтознавчої експертизи з метою встановлення агрохімічний стан та стан родючості ґрунту є законною і обґрунтованою.

При цьому, слід врахувати, що відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, стверджуючи наведене, відповідно до ст. 76 ЦПК, зобов`язаний, шляхом доказування, підтвердити обставини, яким він обґрунтовує свої заперечення.

Отже, саме від дотримання відповідачем екологічної безпеки землекористування та збереження ним родючості ґрунтів, що виражене у рівні вмісту гумусу залежить вирішення спору щодо визнання розірваним договору оренди земельної ділянки.

Відтак, питання, на яке відповідач бажає отримати відповідь, має безпосередній зв`язок з вказаною підставою позову, і на нього можна отримати відповідь лише експертним шляхом, призначивши судову експертизу.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про призначення експертизи заявлено з метою затягування розгляду справи, суд не приймає, оскільки згідно з вимогами цивільного процесуального законодавства дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються, зокрема висновками експертів.

Положеннями ч.3 ст.103 ЦПК України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд призначив експертну установу запропоновану відповідачем без врахування думки позивача та її представника є безпідставними, оскільки дії суду відповідають положенням ч.3 ст.103 ЦПК України, тому колегія суддів їх відхиляє.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з урахуванням ч.3 ст.103 ЦПК України, визначено експертну установу Київський науково-дослідний центр судових експертиз.

Доводи апеляційної скарги про те, що експертиза у справі була призначена судом без урахування думки позивача та її представника щодо її призначення відхиляються, оскільки відповідне клопотання було заявлено відповідачем 6 грудня 2019 року. 30 грудня 2019 року через поштове відділення позивач надав суду першої інстанції відповідь на відзив та заявлені клопотання відповідача, доводи якої викладені в оскаржуваній ухвалі.

Слід зазначити, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції неправильно вказав про право учасників сторін на її оскарження лише в частині зупинення провадження у справі, оскільки відповідно до пункту 12 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку може бути оскаржена, зокрема, й ухвала про призначення експертизи, але на правильність висновків про задоволення клопотання про призначення експертизи це не вплинуло.

Зазначений судом першої інстанції в ухвалі порядок оскарження не суперечить нормам процесуального законодавства, оскільки особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд.

Зазначення судом першої інстанції помилкового порядку оскарження ухвали не впливає на правильне вирішення питання по суті.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 104 ЦПК України, тобто постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Врагової Ірини Іванівни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 11 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 25 березня 2020 року