Постанова

Іменем України

12 березня 2020 року

м. Київ

справа № 303/5519/18-ц

провадження № 61-19638св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: виконавчий комітет Мукачівської міської ради, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 січня 2018 року у складі судді Курах Л. В. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Джуги С. Д., Куштана Б. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконкому Мукачівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Мукачівської міської ради від 23 червня 2015 року № 178 ОСОБА_2 було видано містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок об`єктів містобудування, згідно яких їй надано дозвіл на реконструкцію власних нежитлових вбудованих приміщень магазину-офісу по АДРЕСА_1 з метою організації житлової квартири на другому поверсі.Земельна ділянка під зазначеною будівлею знаходиться у загальному користуванні.

Вказувала, що при проведенні реконструкції ОСОБА_2 відхилилась від проекту та грубо порушила Державні будівельні норми 360-92. Актом від 18 березня 2016 року № 161/1007 встановлено, що у будинку по АДРЕСА_1 проведено будівництво сходової клітки з монолітного залізобетонузамість запроектованої, оскільки за проектом були косоури із металу та сходинки із дерев`яних дошок.

За відхилення від проекту ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та вручено припис про усунення порушень вимог законодавства від 18 березня 2016 року № 65-П, але, не дивлячись на це, ОСОБА_2 ігнорує припис про знесення залізобетонної споруди.

Крім того, відділом архітектури Мукачівського міськвиконкому не було витребувано нотаріально-посвідчених заяв (згоди на реконструкцію) мешканців домоволодіння по АДРЕСА_1 , що, на її думку, стало причиною відхилення ОСОБА_2 від проекту.

Вказувала, що в даному випадку порушено право позивача на користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , котра перебуває у загальному користуванні всіх мешканців домоволодіння.

Враховуючи наведене просила суд визнати недійсним та скасувати рішення Мукачівського міськвиконкому від 23 червня 2015 року «Про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на реконструкцію власних вбудованих приміщень магазину-офісу по АДРЕСА_1 з метою організації житлової квартири на другому поверсі.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовано тим, що відхилення ОСОБА_2 від проекту не свідчить про неправомірність наданих забудовнику містобудівних умов та не може бути підставою для скасування рішення органу місцевого самоврядування про надання цих умов.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що після того, як вона звернулась про порушення будівельних норм до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, виходом на місце було складено акт від 18 березня 2016 року про перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, чим було зафіксовано ряд порушень.

Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області у листі від 01 квітня 2016 року зазначало, що в ході перевірки було встановлено, що по дворовому фасаду будівлі побудована сходова клітка з монолітного залізобетону замість запроектованої, оскільки за проектом були косоури із металу та сходинки із дерев`яних дошок. Вказане являється предметом спору між власниками квартири № 1 та приміщення № 3 .

За відхилення від проекту ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та вручено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 18 березня 2016 року № 65-П і було сплачено штраф. Вказує, що дія припису була до 18 вересня 2016 року і до сьогоднішнього дня його вимоги не виконані, на що суди попередніх інстанцій не звернули увагу.

Вказує, що відповідно до пункту 3 «наміри забудови» містобудівних умов повинна бути нотаріально засвідчена заява/згода мешканців домоволодіння, а реконструкція має бути проведена у межах лінійних розмірів та фундаментів.

Крім того, зазначає, що відповідач у судових засіданнях та запереченні на позовні вимоги посилається на судові рішення, які раніше були прийняті зовсім по іншій справі, і зазначає, що в позові слід відмовити в повному обсязі на підставі частини четвертої статті 82 ЦПК України. Проте, у частині сьомій статті 82 ЦПК України зазначено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

23 червня 2015 року рішенням № 178 виконавчого комітету надано містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок об`єктів містобудування, а саме реконструкцію власних нежитлових вбудованих приміщень магазину-офісу по АДРЕСА_1 з метою організації житлової квартири на другому поверсі (власник ОСОБА_2 )

23 червня 2015 року було надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до містобудівних умов та обмежень планується реконструкція власних нежитлових вбудованих приміщень магазину-офісу з метою організації житлової квартири на другому поверсі з влаштуванням окремого входу з території домоволодіння по АДРЕСА_1 за нотаріально посвідченими заявами мешканців цього домоволодіння.

При цьому влаштування сходової клітки здійснюється на землях житлової та громадської забудови згідно з індивідуального проекту без змін існуючої висоти будинку за умови дотримання протипожежних та санітарних норм.

11 листопада 2015 року ОСОБА_2 надано декларацію про початок виконання будівельних робіт про реконструкцію власних нежитлових вбудованих приміщень магазину-офісу з метою організації житлової квартири на другому поверсі.

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил від 18 березня 2016 року було проведено позапланову перевірку та встановлено, що в ході реконструкції ОСОБА_2 відхилилась від проекту, а саме влаштувала сходову клітку з монолітного залізобетону замість запроектованої конструкції з металу, у зв`язку з чим її було притягнуто до адміністративної відповідальності та вручено припис про усунення виявлених порушень до 18 вересня 2016 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 січня 2018 та постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Положенням статті 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із статтею 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав суб`єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (статті 391 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 29 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 23 червня 2015 року № 178 ОСОБА_2 надано містобудівні умови і застереження забудови земельних ділянок об`єктів містобудування щодо реконструкції нежитлових приміщень АДРЕСА_1 .

Відповідно до містобудівних умов та обмежень планується реконструкція приміщень з метою організації житлової квартири на другому поверсі з влаштуванням окремого входу з території домоволодіння по АДРЕСА_1 з нотаріально посвідченими заявами мешканців. При цьому влаштування сходової клітки здійснюється на землях житлової та громадської забудови згідно з індивідуального проекту без змін існуючої висоти будинку за умови дотримання протипожежних та санітарних норм.

Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил від 18 березня 2016 року, було проведено позапланову перевірку та встановлено, що вході реконструкції ОСОБА_2 відхилилась від проекту, а саме влаштувала сходову клітку з монолітного залізобетону замість запроектованої конструкції з металу, у зв`язку з чим її було притягнуто до адміністративної відповідальності та вручено припис про усунення виявлених порушень до 18 вересня 2016 року.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, мотивувала його тим, що ОСОБА_2 проводяться будівельні роботи з відхиленням від проекту.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для визнання недійсним та скасувати рішення Мукачівського міськвиконкому від 23 червня 2015 року «Про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на реконструкцію власних вбудованих приміщень магазину-офісу по АДРЕСА_1 з метою організації житлової квартири на другому поверсі, оскільки відхилення забудовника від проекту не свідчить про неправомірність наданих забудовнику містобудівних умов та не може бути підставою для скасування рішення органу місцевого самоврядування про надання цих умов.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що під час розгляду справи судами не було враховано того, що ОСОБА_2 не було виконано вимоги припису про усунення порушень, не можуть бути прийняті судом, оскільки невиконання вимог припису у встановлений строк не є підставою для скасування оскаржуваного рішення виконкому, тому що законодавством передбачено інший механізм реагування на бездіяльність особи щодо виконання вимог виданого їй припису про усунення порушень.

Крім того, колегією суддів враховано, що частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання до вчинення певних дій відмовлено.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 на виконання вимог припису було розроблено відкорегований проект, який пройшов відповідний експертний звіт, при цьому також встановлено, що відповідно до листа Управління ДСУзНС у Закарпатській області № 442 від 16 червня 2016 року вимоги ДБН 360-92, які містяться в Додатку 3.1 та на порушення яких вказує позивач, не застосовуються у межах однієї ділянки.

Крім цього з листа виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 31 березня 2016 року № П-469/05-08 вбачається, що при обстеженні будинковолодіння на АДРЕСА_1 при перевірці документів у ОСОБА_2 було встановлено, що за результатами розгляду проектних документів ДП «Укрдержбудекспертиза» встановила, що проектна документація розроблена з дотриманням вимог міцності, надійності та довговічності будинків і споруд. Будівництво (реконструкція) розпочато на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована в управління ДАБІ у Закарпатській області від 11 листопада 2015 року № ЗК . При цьому звертається увага, що будівництво ведеться в дворі будинку в межах проекції даху над будівлею, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 , та не обмежує простір та вільний доступ до гаражів.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Отже, вбачається, що судовим рішенням у справі № 303/2338/16-ц встановлено, що ОСОБА_2 було дотримано вимог закону щодо одержання містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва.

Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Отже, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій з дотриманням вимог статей 263-265, 382 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясували обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, вірно встановили правовідносини, що склалися між сторонами, й обґрунтовано відмовили ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 січня 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович