24.03.2020 Справа № 756/449/20
унікальний № 756/449/20
провадження № 2/756/3062/20
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
за участю секретаря - Волкової А.А.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У січні 2020 року позивачка ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу зареєстрованого 24.03.2017 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис 306.
Позивачка вказує, що останнім часом сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, втратили почуття любові, сімейне життя із відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Від вказаного шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, позивачка просить суд після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище « ОСОБА_1 ».
Позивачка через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд проводити розгляд справи за її відсутності.
Відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.
Шлюб між сторонами зареєстровано 24.03.2017 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис 306. Від вказаного шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.
Крім того, позивачка просить суд після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище « ОСОБА_1 ».
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
При цьому, ч. 1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За твердженням позивачки тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивачка вважає, що це суттєво суперечить її інтересам.
Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Приймаючи до уваги положення статті 113 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивачки щодо зміни її прізвища з « ОСОБА_1 » на дошлюбне « ОСОБА_1 », оскільки право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як під час судового розгляду, так і в органах реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.
На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 142, 197, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.03.2017 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис 306 - розірвати.
Змінити прізвище позивачки ОСОБА_1 з прізвища « ОСОБА_1 » на дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , суму сплаченого судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук