Справа № 309/3864/19
Провадження № 2/309/68/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.

за участю секретаря Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , третя особа Сокирницька сільська рада

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 третя особа Сокирницька сільська рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги вмотивовані тим, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 30.03.2010 р. Відповідач колишнім зятем позивача, оскільки шлюб між дочкою позивача та відповідачем розірваний. В добровільному порядку відповідач виписуватися з належного їй будинку не бажає та теперішнє місце проживання його невідоме.. Наявність реєстрації відповідача у будинку створює перешкоди, зокрема позивач не може отримати субсидію на оплату комунальних послуг

В позовній заяві позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Хустського райсуду, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Сокирницька сільської ради в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступного.

За змістом ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319, 321, 325, 383, 386, 391 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні цього права, власник житлового будинку здійснює своє право на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб, може використовувати будинок для проживання свого і членів сім`ї, може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, вимагати захисту права власності, в тому числі - усунення перешкод у здійсненні права.

В судовому засіданні встановлено, що будинок в АДРЕСА_1 , належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 30.03.2010 р. (а.с.8).

Згідно довідки Сокирницької сільської ради від 29.10.2019 року № 1612 вбачається відповідач ОСОБА_2 у будинку за вказаною адресою не проживає . (а.с9) .

Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст. 71 ЖК України, при відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Разом з тим, як вказувалось вище, відповідач ОСОБА_2 у будинку позивача не проживає тривалий період часу, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування вказаним жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 вказаної норми закону член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право на користування квартирою, що належить позивачу у зв`язку із відсутністю без поважних причин понад строк, а тому позов в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265,268, 280-289 ст.ст. 319,321, 391 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити .

Визнати ОСОБА_2 1972 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 1972 року народження мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканки АДРЕСА_1 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду , через Хустський районний суд .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 березня 2020 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.