Справа № 357/2097/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою і просила суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку боржника, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Вищезазначену заяву було подано до суду 26.02.2020 року.

Розглянувши подану заяву, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

На виконання ч.4 ст. 165 ЦПК України судом зроблений запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області з метою перевірки зазначеного у заяві місцезнаходження боржника.

Однак, 19.03.2020 року, до отримання відповіді про зареєстроване місце проживання боржника, до суду надійшла заява від ОСОБА_2 , в якій він просить відмовити у видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів, посилаючись на те, що дитина проживає з ним і перебуває на його утриманні.

Як вбачається з довідки №54 від 27.02.2020 року, виданою виконавчим комітетом Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно на час обстеження фактично проживає з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , але не зареєстрований. Наведене підтверджується також актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 27.02.2020 року, складений комісією Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Положення ст. 19 ЦПК України визначають юрисдикцію цивільних справи. Так, ч.3 ст. 19 ЦПК визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Ст. 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті,на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Зазначені ОСОБА_2 обставини викликають сумнів щодо достовірності викладених заявником обставин, а рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, за наявності заперечень боржника та доданих до нього доказів, на підставі яких виникають сумніви щодо порушеного права заявника у зв`язку з утриманням нею дитини, оскільки такі її твердження не узгоджуються з доказами, що надані суду ОСОБА_2 .

Враховуючи наявність спору, суд вважає за неможливе розглянути дану справу за правилами наказного провадження, у якому відсутній принцип змагальності сторін, тому, у даному випадку у видачі судового наказу має бути відмовлено.

При цьому суд роз`яснює, що заявник має право звернутися до суду з даними вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст.161,165-167, 353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель