Справа № 408/1113/18-ц
Провадження № 2/408/117/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді Кускової Т.В.

при секретарі Оноприч Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) третя особа: Служба у справах дітей по Індустріальному району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (місце знаходження: просп. Архітектора Альошина, 11, Орджонікідзевський район, м. Харків) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей по Індустріальному району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з червня 2005 року по квітень 2012 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 квітня 2010 року, справа № 0530/33/2012, після чого вони з відповідачем почали фактично проживати окремо.

Вказує, що віл шлюбу позивачка з позивачем мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу фактично залишився проживати та перебувати на повному матеріальному утриманні своєї матері.

Згідно доводів позивачки вона офіційно працевлаштована, має стабільний достатній для забезпечення дитини заробіток, здатна забезпечити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, має всі можливості для того щоб задовольнити гармонійний розвиток особистості дитини в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Має належне житло, в якому присутні всі умови, необхідні для проживання, виховання та навчання дитини.

Водночас згідно доводів позивачки, батько дитини - відповідач, починаючи з дня розлучення та по теперішній час, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню своєї дитини, а саме: ухиляється від виховання сина, не піклується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, ухиляється від будь-яких контактів з дитиною, не цікавиться його життям, станом навчання, не відвідує його ні вдома, ні за місцем навчання.

З викладеного позивач вбачає факт повного самоусунення відповідача від виконання покладених на нього батьківських обов`язків з виховання та утримання дитини, а тому просить суд позбавити батьківських прав батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судовому засіданні присутньою не була, просила розглядати справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання не повідомив, до суду з заявою про проведення судового розгляду справи без його участі не звертався, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

Третя особа Служба у справах дітей по Індустріальному району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, до суду надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, пояснення та мотивований висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справідоказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну вину поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15 листопада 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, батько неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач - ОСОБА_2 , матір`ю - позивачка ОСОБА_1 .

Відповідно до змісту копії рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 квітня 2010 року по справі № 0530/33/2012, шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області 04 червня 2005 року (актовий запис № 65) між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано.

Вказаним рішенням суду з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн, починаючи з 27 грудня 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно листа від 12 лютого 2018 року № 354/16.8-41 Ровеньківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, вбачається, що на виконанні вказаного органу ДВС перебуває рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , згідно з виконавчим листом №0530/33/2012 в період з 01 серпня 2017 року по 31 січня 2018 року позивачка ОСОБА_1 аліменти від ОСОБА_2 не отримувала, згідно довідки-розрахунку по вказаному виконавчому листу за період з 01 січня 2012 року по 12 лютого 2018 року заборгованість по сплаті аліментів складає - 52428 грн 57 коп.

Відповідно до довідки від 02 червня 2017 року, виданої Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зверталася до територіального органу Національної поліції за допомогою у встановленні фактичного місця перебування відповідача ОСОБА_2 , проведеною перевіркою встановлено, що останній з 2012 року пішов з місця помешкання та теперішнього часу не вернувся. Натепер його місце знаходження не встановлене, розшук триває.

З копії довідки від 15 лютого 2018 року № 244, виданої Харківською загально-освітньою школою І-ІІІ ступенів № 26 Харківської міської ради Харківської області, слідує, що син позивачки ОСОБА_3 навчається в 6-В класі вказаного навчального закладу.

Зі змісту характеристики за підписом директора та класного керівника Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 встановлено, що позивачка приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина, систематично відвідує школу.

З довідки від 22 лютого 2018 року № 01-40/15, виданої КЗ «Палац дитячої та юнацької творчості «Істок» Харківської міської ради, вбачається, що син позивачки ОСОБА_3 з 2015 року по теперішній час є вихованцем гуртка «Колектив екстремального танцю «Мотор-шоу» вищевказаного закладу. Мати дитини - позивачка ОСОБА_1 фінансово забезпечує пошив танцювальних костюмів та участь дитини в фестивалях та конкурсах дитячої творчості, постійно відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами та досягненнями сина.

Відповідно до довідки від 01 березня 2018 року № 01, виданої ТОВ «Стальконструкація» позивачка ОСОБА_1 , яка працевлаштована на вказаному підприємстві, має сукупний дохід з грудня 2017 року по лютий 2018 року - 3600 грн.

Довідкою від 01 березня 2018 року № 1/к000000010 вказаного підприємства підтверджується, що сукупний дохід позивачки, працюючої начальником кошторисно-договірного відділу, за період з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року складає - 32286, 41 грн.

Згідно до інформації, викладеної в листі від 27 квітня 2018 року № 572 КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 16», дитина позивачки ОСОБА_3 перебуває під наглядом лікарів-педіатрів. Догляд за дитиною у разі її захворювання здійснює виключно її мати - позивачка ОСОБА_1 , яка постійно супроводжувала дитину до лікувального закладу. Батько дитини, відповідач по справі, до вказаного лікувального закладу з питань стану її здоров`я не звертався.

Відповідно до акту обстеження умов проживання, який складено фахівцями Служби у справах дітей по Індустріальному району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, від 27 квітня 2018 року, слідує, що позивачка ОСОБА_1 має належне житло, в якому присутні всі умови, необхідні для проживання, виховання та навчання дитини, яка має окрему кімнату, місце для приймання їжі, навчання, відпочинку та розваг, а також належні санітарні умови.

Зі змісту пояснень від 16 травня 2018 року № 1381/0/202-18, наданих Департаментом служб у справах дітей в особі директора Малько О.П. третя особа повністю підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що по наявним матеріалам останній повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по матеріальному утриманню та вихованню дитини, чим порушує ст.180 СК України.

З мотивованого висновку Служби у справах дітей по Індустріальному району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 від 16 травня 2018 року № 306 вбачається доцільним позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з мотивів ігнорування відповідачем обов`язків щодо утримання та виховання малолітньої дитини, що виражається в тому, що відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню своєї дитини, а саме: ухиляється від виховання сина, не піклується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, ухиляється від будь-яких контактів з дитиною, не цікавиться його життям, станом навчання, не відвідує його ні вдома, ні за місцем навчання. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Вирішуючи спір, видається зазначити наступне.

Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умовивинної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у рядірішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чимо же він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірн спроти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур протии України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09).

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд засуджує поведінку та ставлення відповідача ОСОБА_2 до власної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дитини та вважає доведеним факт такого ухилення, а тому приходить до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 .

Судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 704 грн 80 коп судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Кускова Т.В.