Справа № 755/22/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Шериф-Пультова Безпека» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів. Свої вимоги мотивував тим, що 15 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 70719 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, за умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати охорону майна відповідача та спостереження, а відповідач зобов`язався оплачувати надані послуги щомісячно протягом перших п`яти днів місяця за послуги, які були надані в попередньому місяці. Вартість охоронних послуг по договору визначена в розмірі 600 грн. за один місяць. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме здійснював охорону майна відповідача та спостереження. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для оплати вартості наданих послуг. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів від 15 листопада 2017 року загальна заборгованість відповідача за період з січня 2018 року по 13 липня 2018 року становить у розмірі у розмірі 3 851,00 грн.. У зв`язку з чим просить суд стягнути заборгованість станом на 02 грудня 2019 року у розмірі 3 851,00 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

15 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 70719 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, за умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати охорону майна відповідача та спостереження, а відповідач зобов`язався оплачувати надані послуги щомісячно протягом перших п`яти днів місяця за послуги, які були надані в попередньому місяці. Вартість охоронних послуг по договору визначена в розмірі 600 грн. за один місяць (а.с.5-6, 7, 8).

Відповідно до п.1.2 договору та п.1 Додатку №1 до договору послуги за цим договором надаються за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно п.2.1 договору вартість обраних замовником послуг, згідно переліку викладеному в п.1.3, визначається сторонами в Додатку №1 до договору.

У відповідності до п.2.3 договору оплата за цим договором здійснюється на умовах передоплати і проводиться замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця, в якому надаються послуги.

Відповідно до п.3.2.15 договору замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату послуг, що надаються виконавцем згідно умов договору.

Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів від 15 листопада 2017 року загальна заборгованість відповідача за період з січня 2018 року по 13 липня 2018 року становить у розмірі у розмірі 3 851,00 грн. (а.с. 18).

28 жовтня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу про неналежне виконання зобов`язань за договором та сплату грошових коштів (а.с. 13-14, 15-16).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів станом на 02 грудня 2019 року у розмірі 3 851,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про невиконання відповідачем умов договору договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів в частині оплати вартості наданих послуг.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із положеннями статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 15 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 70719 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, за умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати охорону майна відповідача та спостереження, а відповідач зобов`язався оплачувати надані послуги щомісячно протягом перших п`яти днів місяця за послуги, які були надані в попередньому місяці. Однак в період з січня 2018 року по 13 липня 2018 року відповідач не виконує умови договору про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів в частині оплати вартості наданих послуг, внаслідок чого станом на 02 грудня 2019 року виникла заборгованість у розмірі у розмірі 3 851,00 грн.

Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем позову, Відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів.

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Приватного підприємства «Шериф-Пультова Безпека» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів повністю: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Приватного підприємства «Шериф-Пультова Безпека», , адреса місцезнаходження: 02090, вул. Сосницька, 1/44, а/с 20, м. Київ, заборгованість за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів від 15 листопада 2017 року станом на 02 грудня 2019 року у розмірі 3 851 (три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 1921 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 629, 901, 903, 978 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Приватного підприємства «Шериф-Пультова Безпека» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Приватного підприємства «Шериф-Пультова Безпека», , адреса місцезнаходження: 02090, вул. Сосницька, 1/44, а/с 20, м. Київ, заборгованість за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів від 15 листопада 2017 року станом на 02 грудня 2019 року у розмірі 3 851 (три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Приватного підприємства «Шериф-Пультова Безпека», , адреса місцезнаходження: 02090, вул. Сосницька, 1/44, а/с 20, м. Київ, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот одна) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна