Справа № 137/156/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" березня 2020 р.
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на будинок з погосподарськими спорудами, котрий розташований по АДРЕСА_1 . Після смерті батька позивач звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак отримала відмову видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій, спадкоємець, не може набути право власності на майно в порядку спадкування за заповітом через нотаріальну контору. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після її батька.
Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області (а.с. 36) за клопотанням представника позивача до участі у справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_4 .
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась. Натомість її представник адвокат Данилюк П.П. надав через канцелярію суду клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача. Позов підтримує та просить його задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачкою (а.с. 63).
Представник відповідача Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницькі області до судового засідання не з`явився надіславши на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи просить проводити у відсутність представника сільської ради (а.с. 60).
Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась. Надала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просять справу розглядати у її відсутність. Позов визнає (а.с. 61).
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 9) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до заповіту від 11.05.2015 (а.с. 10) ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідає своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних долях. Відповідно до технічного паспорту (а.с. 11-15) зазначається технічна характеристика будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 483 від 09.09.2019 (а.с. 17) власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , являвся ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до довідки Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 484 від 09.09.2019 (а.с. 18) земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_3 . Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори за № 1881/02-14 від 14.11.2019 (а.с. 20) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадковий житловий будинок після смерті ОСОБА_3 , по причині відсутності правовстановлюючих документів. Матеріалами спадкової справи № 221/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 40-57), зазначається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька. Натомість ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини після смерті спадкодавця (а.с. 42-43)
Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").
Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач ОСОБА_1 не може нотаріально оформити свої спадкові права, а інші спадкоємці відмовились від обов`язкової частини у спадщині та від спадщини взагалом (а.с. 42-43), тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та рахується за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якого прийняла спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 (позивач у справі).
Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 63) слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, т.ст. 2, 141, 209, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., беручи до уваги правову позицію ВССУ від 24.01.2011 р. у справі № 6-2064св10, суд,
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 78,9 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м., допоміжною площею 28,5 кв.м, веранди літера «а.», ганку з навісом «.», сараю-літньої кухні «Б», сараю «б1», сараю «В», погребу «П/В», вбиральні «Г», навісу «Е», ями для кормів «Ж», огорожі № 1, хвіртки № 2, воріт № 3, хвіртки № 4, криниці №5, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та рахується за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.