Справа № 418/748/20
РІШЕННЯ

іменем України

"30" березня 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі:головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрованого місце проживання: АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа яка не заявляє самостійних вимог, що до предмету спору Міловська селищна рада Міловського району Луганської області.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він не проживає за вказаною адресою з 2014 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2007 року на праві приватної власності їй належить Ѕ частка квартири по АДРЕСА_1 та Ѕ частка цієї ж квартири за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно онуку позивачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який знаходиться під її опікою.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у квартирі не має і взагалі нею не цікавиться. Відповідач ОСОБА_2 постійно проживає на території Російської Федерації та повертатися не збирається, однак залишається фактично зареєстрованим у вказаній квартирі. В неї виникають проблеми у вигляді сплати надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються також і на відповідача ОСОБА_2 , а також становить для неї суттєві перепони у розпорядженні своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою у якій просила розглянути її позовні вимоги в порядку спрощеного позовного провадження без виклику свідків та відповідача. Проти заочного рішення по справі не заперечувала.

Ухвалою суду від 05 березня 2020 року постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, без їх виклику та надано відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Запропоновано відповідачу ОСОБА_4 у наданий строк подати відзив з запереченнями на позовну заяву. Відзив з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач до суду не подав.

Представник від третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Міловської селищної ради Міловського району Луганської області до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи без його участі. Відзиву з запереченнями не надав.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки позивач наполягав на розгляді справи заочно суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Ухвалою судді Міловського районного суду Луганської області від 30 березня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи слід прийти до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно копії паспорту позивача, ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 28.05.1997 року Міловським РВУМВС України в Луганській області вона є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 6-7)

Відповідно до акту обстеження побутових умов № 178 виданого 12.02.2020 року Міловською селищною радою Міловського району Луганської області встановлено, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації АДРЕСА_1 не проживає. (а.с. 21)

Згідно з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 05.12.2019 року ј частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 який є онуком позивачу, на праві приватної власності. (а.с. 15)

З копії договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за № 1787 від 20.11.2007 року Ѕ частка кватири за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 8)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачем доведено, що вона разом з онуком який знаходиться під її опікою є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де залишається зареєстрованими відповідач, ОСОБА_2 який не проживає в квартирі з 2014 року. Саме реєстрація відповідача у вказаному будинку чинить перешкоди у здійснення позивачем права вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку, які нараховуються і на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 2014 року, тобто є таким, що втратив право користування квартирою належним на праві власності позивачу.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 229, 263- 265 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Чехов