1Справа № 335/9079/19 2/335/297/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, районна адміністрація Запорізької міської Ради по Вознесенівському району як орган опіки і піклування, Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки і піклування, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 2014 року проживала із відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача і відповідача народилася дочка, ОСОБА_3 .

Після народження дочки відповідач переїхав до іншого житла, участі у вихованні дочки не бере, матеріально її не утримує. Через відсутність згоди відповідача позивач не може зареєструвати місце проживання дочки, тому звернулася до суду із цим позовом.

Представник позивача до судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі.

Представники третіх осіб, у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили ухвалити рішення в інтересах дитини.

Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

30 серпня 2019 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання.

17 лютого 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд установив таке.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 928.

Позивачеві на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 03 березня 2010 року Негрич О.М. нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий №286. Право власності на квартиру зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, про що записано в реєстрову книгу №601-88 за реєстровим №45829.

На теперішній час позивач разом із малолітньою дочкою проживають у будинку батька позивача за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області 10.09.2019, ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 постійно проживають в будинку батька позивача за адресою: АДРЕСА_2 . Указаний житловий будинок придатний для проживання ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці до десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, згідно з приписами ч. 1 ст. 160 СК України, визначається за згодою батьків.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається за місцем проживання матері або батька.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд має урахувати, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд бере до уваги аргументи позивача щодо віку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на цей час не може дати об`єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, належність позивачеві на праві власності житла та створення належних умов проживання дитини, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема, неможливість здійснити реєстрацію місця проживання дочки без згоди відповідача, яка передбачена Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 02.03.2016 за № 207.

Відтак визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, яка фактично від народження проживає саме з матір`ю, буде відповідати інтересам дитини, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному.

На підставі викладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 4, 12, 13 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, районна адміністрація Запорізької міської Ради по Вознесенівському району як орган опіки і піклування, Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки і піклування, про визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 15.5 розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Районна адміністрація Запорізької міської Ради по Вознесенівському району як орган опіки і піклування (місцезнаходження: 69005, місто Запоріжжя, вулиця Сєдова, будинок 5).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки і піклування (місцезнаходження: 69089, місто Запоріжжя, вулиця Істоміна, будинок 8).

Повне рішення суду складено 25 березня 2020 року.

Суддя А.В. Воробйов