КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/4609/19-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/4924/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Коцюрби О.П., Нежури В.А., із участю секретаря Новікової Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію директора Інституту біології клітин НАН України ОСОБА_1 інформацію, викладену у статті «Радянська Академія. Науковці НАНУ заробляють на рівні касирів. Через це йдуть на різні махінації із зарплатами».

Зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після набрання законноїсили рішенням суду спростувати недостовірну інформацію, шляхом опублікування на веб-сайті http://texty.org.ua повідомлення про невідповідність дійсності вищевказаної статті в названій частині.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київсько області від 16 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що належним чином повідомлений позивач в судове засідання повторно не з`явився, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відтак суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Броварського міськрайонного суду Київсько області від 16 січня 2020 року скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 26 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію директора Інституту біології клітин НАН України ОСОБА_1 інформацію, викладену у статті «Радянська Академія. Науковці НАНУ заробляють на рівні касирів. Через це йдуть на різні махінації із зарплатами».

Зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішенням суду спростувати недостовірну інформацію шляхом опублікування на веб-сайті http://texty.org.ua повідомлення про невідповідність дійсності вищевказаної статті в оспорюваній частині ( а.с. 2-5 ).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду на 25 жовтня 2019 року 09 годині 20 хвилин ( а.с. 24-25 ).

25 жовтня 2019 року, в зв`язку з неявкою позивача до суду та клопотанням представника відповідача, розгляд справи був відкладений на 16 січня 2020 року ( а.с. 49 ).

Сторонам по справі, зокрема, ОСОБА_1 рекомендованим повідомлення були направлені судові повістки щодо розгляду справи на 25 жовтня 2019 року та 16 січня 2020 року ( а.с. 30,51 ), проте, дані рекомендовані повідомлення повернулися до суду з відміткою «за закінченням зберігання» ( а.с. 31,77-78 ).

Разом з тим, відповідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку, день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, враховуючи положення ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного повідомлення учасника процесу про час і місце розгляду справи.

Окрім того, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Зазначене повністю узгоджується з викладеними висновками у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі №752/11896/17.

При цьому, будь-яких інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у відповідності до ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження належного повідомлення позивача про розгляд справи 25 жовтня 2019 року та 16 січня 2020 року матеріали справи не містять.

Відтак, на переконання апеляційного суду, враховуючи викладене, місцевий суд помилково прийшов до висновку про належне повідомлення позивача про судове засідання, яке призначено на 25 жовтня 2019 року та 16 січня 2020 року.

Разом з цим, як відзначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

А в рішенні у справі «Церква села Сосулівка проти України» від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини в п. 53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

При цьому, позивач не відмовлявся в будь-який опосередкований спосіб від своїх позовних вимог і в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату його інтересу до власного позову, а відтак, місцевим судом використаний процесуальний засіб у виді залишення позовної заяви без розгляду не є пропорційним досягнутій цілі обмеження позивача.

За таких обставин та на переконання суду другої інстанції, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 128, 257 ЦПК України, знайшли своє повне підтвердження при розгляді апеляції.

Окрім цього, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, ухвала суду першої інстанції постановлена із названими порушеннями, а тому, відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

В.А. Нежура