Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-966/00
Провадження 4-с/711/13/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.

за участі скаржника ОСОБА_1

представника ДВС Купчин О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального Управління юстиції у Черкаській області,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом на дії та бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального Управління юстиції у Черкаській області.

Скаргу обґрунтовує тим, що 4 січня 2000 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист на виконання рішення цього ж суду у справі 1999 року № 2-4234, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання їх сина ОСОБА_3 . Стягнення мало проводитися до повноліття дитини.

За даним виконавчим листом, 19 січня 2000 року було відкрито виконавче провадження.

За виключення разових стягнень з доходу ОСОБА_2 (за один місяць в 2002 році та за один місяць в 2007 році) інших стягнень по вказаному провадженню не здійснювалося. На неодноразові звернення у приймальні дні в ВДВС їй повідомляли, що вживаються всі необхідні дії для виконання виконавчого провадження.

З матеріалів виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-4234 виданого 4 січня 2000 року Придніпровським райсудом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 їй стало відомо про те, що:

- вказане виконавче провадження № 3261144 закінчене відповідно до постанови державного виконавця Центрального ВДВС Войтенко А.С. від 4 жовтня 2016 року на підставі п.6 ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 №606-ХІV (в чинній на той момент редакції);

- у виконавчому провадженні державним виконавцем ОСОБА_4 .І. 12 вересня 2014 року встановлено, що боржник ОСОБА_2 володіє 1/3 часткою квартири загальною площею 67,10 кв.м. у АДРЕСА_1 - згідно інформаційної довідки № 69644881 з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців. Решта 2/3 частки квартири належать ОСОБА_5 . Постановою від 12 вересня 2014 державного виконавця ОСОБА_6 на частку квартири боржника накладено арешт в межах суми боргу.

Не зважаючи на те, що у матеріалах виконавчого провадження знаходиться копія супровідного листа № 40958 від 19 вересня 2014 року, про надсилання стягувачу ОСОБА_1 , постанови про арешт майна боржника, вона ані такого листа, ані самої постанови не отримувала.

Щодо надсилання на її адресу постанови про закінчення виконавчого провадження, то було встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження навіть екземпляр листа-повідомлення державного виконавця був відсутній, а лист про надсилання постанови про закінчення виконавчого провадження до Придніпровського райсуду не мав ні номера, ні дати.

Про існування вказаних процесуальних документів, вона дізналася лише під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 11 листопада 2019 року, у приміщенні Центрального ВДВС.

До того часу, вона була впевнена, що виконавче провадження відкрите та перебуває в активній формі, а також що державні виконавці, як вони запевняли, вживають всі необхідні дії для виконання судового рішення, але не мають змоги його виконати, у зв`язку з відсутністю у боржника грошових коштів та майна.

За два роки з 12 вересня 2014 року по 4 жовтня 2016 року, доки вона була першою в черзі на задоволення вимог зі сплати боргу, жодних дій державними виконавцями для реалізації майна боржника ОСОБА_2 не проводилося. Про те за чотири місяці з 4 жовтня 2016 року по 13 лютого 2017 року, коли виконавче провадження по стягненню боргу на користь ОСОБА_1 закінчили, державний виконавець здійснив всі заходи (оцінку майна, проведення торгів тощо) та передав майно в погашення боргу ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, вважає неправомірною бездіяльність державних виконавців Центрального ВДВС у м. Черкаси при виконанні виконавчого провадження за виконавчим листом №2-4234:

- щодо не повідомлення стягувача про арешт майна боржника та не надання акту опису арештованого майна, в порушення ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»;

- щодо не проведення у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-4234 в період з 12 вересня 2014 року по 4 жовтня 2016 року виконавчих дій, спрямованих на реалізацію майна боржника ОСОБА_2 та погашення заборгованості із сплати аліментів на користь ОСОБА_1 , в порушення ч.1 ст.11, п.1 ч.3 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»;

В результаті такої бездіяльності державних виконавців її було позбавлено можливості отримання (погашення) боргу із сплати аліментів за рахунок реалізації або передачі у власність майна боржника.

Звертає увагу на те, що у період 2014-2016 роки вона неодноразово зверталася до державних виконавців Центрального ВДВС у Черкаси з метою отримання довідок про несплату аліментів для виділення їй соціальної допомоги, зокрема в матеріалах виконавчого провадження наявні заяви від 15 грудня 2014 року, 18 травня 2015 року, 12 жовтня 2015 року, 14 червня 2016 року, проте жодного державний виконавець не повідомляв її як стягувача у виконавчому провадженні, про встановлення факту наявності у боржника нерухомого майна.

Крім того вважає, що постанова державного виконавця Центрального ВДВС Войтенко А.С. від 4 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з виконавчого листа № 2-4234, є неправомірною з наступних підстав: дата повноліття сина ОСОБА_8 , на утримання якого здійснювалося стягнення аліментів, настає 5 жовтня 2016 року, а у відповідності до п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на момент закінчення законних термінів стягнення аліментів, так як закон прийнятий 2 червня 2016 року набув чинності саме 5 жовтня2016 року) забороняється закінчення виконавчого провадження, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; винесення постанови про закінчення виконавчого провадження до закінчення строку стягнення, передбаченому у виконавчому листі № 2- 4234, адже не зважаючи на помилку щодо дати народження сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в описовій частині виконавчого листа, в графі «дата народження дитини, на утримання якої присуджено аліменти» цього ж виконавчого листа зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підтвердженням обізнаності державного виконавця стосовно правильної дати настання повноліття дитини, на утримання якої призначені аліменти, є той факт, що державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження 4 жовтня 2016 року (за день до дати повноліття), а не 6 серпня 2016 року (в разі, якщо б керувався датою народження 05.08.1998 при закінченні виконавчого провадження у відповідності п.6 ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, постанова про закінчення виконавчого провадження не відповідає фактичним обставинам та винесена до закінчення реального строку стягнення.

При цьому, вважає неправомірною бездіяльність державних знавців, пов`язану з: не повідомленням стягувача про закінчення виконавчого провадження та не наданням копії постанови, в порушення ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»; не наданням можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідності до п.2 ч.2 ст. 18 та ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

В результаті зазначених неправомірних рішень та бездіяльності державних виконавців Центрального ВДВС у м. Черкаси, її позбавлено не лише можливості отримання (погашення) боргу із сплати аліментів, а й взагалі права на отримання аліментів.

На підставі наведеного просила суд поновити строк на звернення із скаргою на дії державного виконавця; визнати незаконною постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Войтенко А.С. від 4 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4234, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 4 січня 2000 року (ВП №3261144) та скасувати її; визнати незаконною бездіяльність державних виконавців в частині нездійснення ними усієї сукупності виконавчих дій у виконавчому провадженні №3261144, спрямованих на реальне виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-4234.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, прийнято до провадження скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального Управління юстиції у Черкаській області.

В судовому засіданні Бондар В.В. скаргу підтримала, просила задовольнити її повністю.

Державний виконавець під час розгляду скарги поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що 19 січня 2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист № 2-4234 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 27 грудня 1999 року і до його повноліття. На зворотній сторінці виконавчого листа зазначена дата народження дитини, на утримання якої присуджено аліменти - 5 жовтня 1998 року.

4 жовтня 2016 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Войтенко А.С. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. Згідно вказано постанови закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4234, виданого 4 січня 2000 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, на підставі п.6 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 6 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови), виконавче провадження підлягає закінченню у разі: закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Відповідно до п.п.9,10 розділу «XVI. Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 2 квітня 2012 року, виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Оскільки повноліття ОСОБА_8 відбулося 5 жовтня 2016 року, суд приходить до висновку, що державний виконавець передчасно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження, а тому постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Войтенко А.С. від 4 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4234, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 4 січня 2000 року (ВП №3261144) слід визнати протиправною та скасувати її.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Щодо вимоги скаржника про визнання визнати незаконною бездіяльність державних виконавців в частині нездійснення ними усієї сукупності виконавчих дій у виконавчому провадженні №3261144, спрямованих на реальне виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-4234, то суд вважає що вказана вимога не підлягає до задоволення, оскільки скаржником не доведено, що державним виконавцем було вчинено бездіяльність під час примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-4234.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, - за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 268, 133, 137, 138, 447-452 ЦПК України, Закону України Про виконавче провадження», суд -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на дії та бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального Управління юстиції у Черкаській області (18028, м. Черкаси. проспект Хіміків, 50) задовольнити частково.

Визнати протиправною постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Войтенко А.С. від 4 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4234, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 4 січня 2000 року (ВП №3261144) та скасувати її.

В задоволені решти вимог за скаргою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали суду виготовлено 23 березня 2020 року.

Головуючий: Р. В. Демчик