Справа №536/912/19
Провадження №2/524/400/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Шило В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «ПУМБ» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 98880,79 грн.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09.04.2015 між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 26329,71 грн. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 06.06.2019 становить 98880,79 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві зазначив, що не погоджується і позовом в повному обсязі. Вказав, що твердження позивача про отримання ним кредиту в розмірі 26329,71 грн є хибним, оскільки з підписаної пропозиції вбачається, що розмір кредиту становить 12000 грн, строк користування овердрафтом - 60 місяців. Вважає, що позивачем не доведено факту укладання кредитного договору на тих умовах, які визначені ним в позовній заяві, що на думку відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову. Стверджує, що 09 квітня 2015 року він не підписував Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків з датою підписання 27.12.2014, не був ознайомлений з тарифами та правилами. Договір вважає не укладеним, оскільки ним не було підписано основні його складові. На даний час він оскаржує виконавчий напис нотаріуса, виданий за заявою АТ «ПУМБ» про стягнення з нього заборгованості в розмірі 33192,28 грн.

КЛОПОТАННЯ

Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що 09.04.2015 ОСОБА_1 підписано пропозицію укласти договір карткового рахунку та договір страхування(оферта), на наступних умовах: картковий рахунок 3629, валюта кредиту гривня, ліміт оведрафту 12000, строк користування Оведрафтом (в місяцях) 60; % ставка за користування кредитом(% річних) 0,001 при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту в Грейс період; 46 при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту не в межах Грейс періоду; 46 при здійсненні інших дебетових операцій по Картковому рахунку за рахунок коштів Овердрафту.

У вказаній пропозиції визначено, що пропозиція після її прийняття є невід`ємною складовою частиною Умов, Тарифів Першого Українського на обслуговування фізичних осіб, Правил користування платіжними картками Банку та Правил Страхування, положення яких разом складають повний текст Договорів зазначених в пропозиції.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, 10.04.2017 банк направив письмову вимогу (повідомлення) ОСОБА_1 за адресою його місця проживання з проханням погасити наявну заборгованість (а.с.8-9).

08.05.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» - стягнення заборгованості за кредитним договором №3629 від 09.042015 за період з 26.04.2017 по 26.04.2018 в розмірі 33192,58 грн.

Довідкою НВЦ ТД «Техдіагаз» підтверджується те, що за період з липня 2018 року до лютого 2019 року із заробітної плати ОСОБА_1 було стягнуто суму богу в розмірі 14342,67 грн.

Згідно розрахунку заборгованості(а.с.100) за договором №3629,- заборгованість відповідача станом на 06.06.2019 становить 98880,79 грн, з яких:

13256,51 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту;

13073,20 грн прострочена заборгованість за процентами;

72551,08 грн неустойка за порушення зобов`язань по кредиту та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису(штрафні санкції).

НОРМИ ПРАВА

Частиною 1 ст.1066 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.ч.1,2 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

В ст. 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

Відповідно до ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 549, ч.3 ст.551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Суд не може погодитись із доводами відповідача про те, що договір є неукладеним, з огляду на наступне.

Так, суд враховує те, що долучена позивачем копія Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, складена та підписана 27.12.2014(а.с.13). Разом із цим, пропозиція укласти договір карткового рахунку та договір страхування(оферта)підписана відповідачем 09.04.2015. В своєму відзиві відповідач заперечує проти того, що він підписував Загальні умови кредитування, відкриття та ведення рахунків. Відомостей про те, що після підписання відповідачем пропозиції позивач ознайомив останнього із Загальними умовами договорів кредитування, які є складовою частиною договору, позивачем надано не було.

У зв`язку із цим, суд вважає, що долучена позивачем копія Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків від 27.12.2014 не може вважатись складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами.

Однак, із змісту пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування(оферта) вбачається, що сторонами досягнуто домовленості щодо предмету договору, ціни договору(розміру зобов`язання), строків його виконання, плати за користування коштами.

Підписання сторонами пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування(оферта) свідчить про те, що в даному випадку дотримано письмову форму договору.

Отже, суд дійшов висновку про доведеність факту укладання договору карткового рахунку між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 за умовами якого відповідачу на картковий рахунок встановлено ліміт овердрафту в розмірі 12000 грн.

Щодо доводів відповідача з приводу наявності виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за договором карткового рахунку(оферти) № НОМЕР_1 , суд відзначає.

В постанові від 6 лютого 2018 року по справі № 635/8701/14-ц(провадження № 61-2883 св 18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що: «Наявність виконавчого напису нотаріуса про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до статтей 526, 599 ЦК України. У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з`ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору. Судами попередніх інстанцій установлено, що зазначені виконавчі написи нотаріуса не виконані, постановами державного виконавця від 5 травня 2011 року виконавчі документи повернуті стягувачу, з посиланням на відсутність технічної документації та відмітки про згоду на авансування витрат на виготовлення документації. Докази виконання позичальником зазначених виконавчих написів та повернення кредитних коштів відсутні, а відтак правильним є висновок судів про відсутність подвійного стягнення заборгованості за указаними кредитними договорами»

І хоча вказані висновки стосуються існування виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості та звернення кредитора до суду із позовом про стягнення заборгованості, суд вважає, що вказані висновки можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли між сторонами з огляду на те, що реалізація кредитором позасудового способу захисту своїх прав, у разі невиконання позичальником рішення відповідного органу не свідчить про припинення зобов`язань між сторонами.

Так, матеріалами справи підтверджується те, що 08.05.2018 за заявою АТ «ПУМБ» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис, яким із відповідача стягнуто заборгованість за договором №3629 за період з 26.04.2017 по 26.04.2015 на загальну суму 33192,58 грн. Також, матеріалами справи підтверджується те, що на виконання вказаного виконавчого напису з відповідача в примусовому порядку стягнуто 14342,67 грн.

Тобто, на час розгляду судом справи, відповідачем в повному обсязі заборгованість не сплачена. Крім того, до суду банк звернувся із вимогами про стягнення заборгованості за період з 20.04.2015 до 30.05.2019.

Також суд приймає до уваги те, що із наданого позивачем розрахунку вбачається, що сплачені відповідачем кошти були враховані. Відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували проведені позивачем розрахунки заборгованості.

Щодо вимог позивача про стягнення штрафних санкцій, суд відзначає, що обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення неустойки позивач в позовній заяві посилається на ст..549 Цивільного кодексу України, а також п.6.2 Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків.

Так, відповідно до п.6.2 Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків, за повне або часткове прострочення повернення Кредиту та/або сплати Процентів та/або комісії у терміни, що передбачені Графіком платежів та/або іншим чином визначені відповідно до Кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми, розрахованої на останній день місячного строку.

Суд відзначає, що п.6.2, на який посилається позивач в своєму позові, регулює відносини щодо надання банком споживчих кредитів, однак із змісту пропозиції підписаної відповідачем вбачається, що останнім оформлено договір карткового рахунку, умови якого регулюються розділом 2 Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків.

Однак, як було зазначено вище суд вважає, що подані позивачем Загальні умови кредитування, відкриття та ведення рахунків не є складовою частиною договору, укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 .

Суд відзначає, що з поданого позивачем розрахунку(а.с.101-102) не можливо встановити підстави нарахування неустойки, зокрема чи є неустойка штрафом чи пенею, за яке саме порушення вона була нарахована та порядок її нарахування. Вказані відомості також не містить і виписка з рахунка ОСОБА_1 (а.с.14).

Крім іншого, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем у виписці було визначено, що неустойка включає в себе плату, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, яка не може бути віднесена до неустойки, як виду відповідальності за невиконання зобов`язань.

За таких обставин, вимога про стягнення штрафних санкцій не є доведеною належними, достовірними і достатніми доказами, а тому вона не підлягає задоволенню.

Отже, приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду доказів. які б підтверджували виконання ним зобов`язань перед позивачем, суд частково задовольняє вимоги АТ «ПУМБ» та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту та за процентами в сумі 26329,71 грн.

Враховуючи те, що суд частково задовольнив вимоги в розмірі 26,63%, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 511,56 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, 04070, м.Київ, вул.Андріївська,4) заборгованість за договором карткового рахунку(оферти) № НОМЕР_1 від 09.04.2015 в розмірі 26329,71 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судові витрати в сумі 511,56 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць