"25" березня 2020 р.

Справа № 642/6911/18
Провадження № 2/642/204/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Пашнєв В.Г.,

за участю секретаря - Гнатенко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Міжрайонний відділ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова про стягнення суми неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

04.12.2018 ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з останнього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 07.12.2018 року справу прийнято до розгляду в загальному порядку з повідомленням сторін.

Відповідачем ОСОБА_2 , 21.02.2019 року надано до суду відзив, в якому він просить позов задовольнити частково.

Представником позивача ОСОБА_5 В.А ОСОБА_6 , 04.03.2019 року надано до суду відповідь на відзив.

Відповідачем ОСОБА_2 , 18.03.2019 року надано до суду заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 02.08.2019 року зупинено розгляд справи № 642/6911/18, 2/642/399/19 за позовом представника ОСОБА_7 від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міжрайонний відділ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 642/3338/19 за скаргою ОСОБА_8 на дії Державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова, ОСОБА_9 стосовно незаконності та неправомірності розрахунку заборгованості по аліментам, що знаходиться в провадженні судді Ленінського районного суду м.Харкова Євтіфієва В.М.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 11.01.2020 року поновлено провадження.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 .

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які проживають разом з позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріально дітей не забезпечує в повному обсязі, за весь час окремого проживання він тільки декілька разів надавав кошти на утримання дітей.

В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач та його представник до судового засідання з`явилися, просили позов задовольнити частково.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 .

На виконання рішення, Ленінським районним судом м. Харкова по справі № 642/2387/16 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини- ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до дня повноліття дитини починаючи з 26.04.2016 року.

Згідно з розрахунку державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Х/о Грар Ю.В. від 04.09.2018 року станом на 01.09.2018 рік заборгованість за аліментами на утримання дитини складає 18986 грн. 22 коп.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави - учасниці, так і за кордоном.

Згідно ч.1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

За правовою природою аліментні зобов`язання це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові Великої палати від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені.

При обчисленні розміру пені за період 01.01.2017 по 01.12.2018 рік суд бере за основу такий розрахунок:

за січень 2017 року: 506,70 грн. х 1% х 31 = 157,08 грн.

за березень 2017 року: 506,70 грн. х 1% х 31 = 157,08 грн.

за червень 2017 року: 533,10 грн. х 1% х 30 = 159,93 грн.

за липень 2017 року: 137,57 грн. х 1% х 31 = 42,65 грн.

за серпень 2017 року: 641,95 грн. х 1% х 31 = 199,00 грн.

за вересень 2017 року: 835,05 грн. х 1% х 30 = 250,5 грн.

за жовтень 2017 року: 513,62 грн. х 1% х 31 = 159,22 грн.

за листопад 2017 року: 513,62 грн. х 1% х 30 = 154,08 грн.

за грудень 2017 року: 556,42 грн. х 1% х 31 = 172,49 грн.

за січень 2018 року: 1344 грн. х 1% х 31 = 416,64 грн.

за лютий 2018 року: 1364,68 грн. х 1% х 28 = 382,111 грн.

за березень 2018 року: 1447,99 грн. х 1% х 31 = 448,87 грн.

за квітень 2018 року: 1465,91 грн. х 1% х 30 = 439,77 грн.

за травень 2018 року: 1487,04 грн. х 1% х 31= 460,98 грн.

за червень 2018 року: 1567,54 грн. х 1% х 30 = 470,26 грн.

за липень 2018 року: 1592,49 грн. х 1% х 31 = 493,67 грн.

за серпень 2018 року: 1561,50 грн. х 1% х 31 = 484,06 грн.

за вересень 2018 року: 1619,66 грн. х 1% х 30 = 485,89 грн.

за жовтень 2018 року: 1605,57 грн. х 1% х 31 = 497,72 грн.

за листопад 2018 року: 1610,81 грн. х 1% х 30 = 483,24 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за період з 01.01.2017 року до 01.12.2018 року в розмірі 6515 (шість тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 24 коп.

Таким чином позовні вимоги позивача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Як передбачено ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

На обґрунтування вартості правничих послуг стороною позивача надано лише Договір про надання правової допомоги, угоду про суму гонорару та акт приймання-передачі підготовленої до виконання роботи, відповідно до якого вартість послуг становить 6400 грн.

Разом з тим, позивачем не надано суду оригіналу Ордеру та доказів проведення оплати наданих послуг, а тому в цій частині вимоги позивача не підтверджені документально і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 20, 79, 84, 180, 196 Сімейного кодексу України, п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Постанови Великої Палати Верховного Суду 25 квітня 2018 року справа №572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 142, 247, 259, 263, 264-265,273, 353 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6515 грн. (шість тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Пашнєв