ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/686/20

провадження № 22-ц/4809/687/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Чельник О. І.

секретар Бодопрост М. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

треті особи - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2020 року у складі судді Панфілової А. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначав, що на примусовому виконанні у Фортечному відділі ДВС знаходиться виконавчий напис № 77 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 24 січня 2017 року про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» кредитної заборгованості в сумі 57796 грн. 69 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинено поза межами строків позовної давності про стягнення кредитної заборгованості, порушена процедура вчинення виконавчого напису, а вимоги стягувача є неправомірними.

Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 77 від 24 січня 2017 року про стягнення з нього на користь банку кредитної заборгованості в сумі 57796 грн. 69 коп.

05 лютого 2020 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 77 від 24 січня 2017 року про стягнення з нього на користь банку кредитної заборгованості в сумі 57796 грн. 69 коп., який перебуває на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження № 59543324) до ухвалення рішення у справі. Зазначав, що виконавчою службою вчиняються заходи з реалізації належної йому земельної ділянки, яка надана йому як учаснику АТО. З метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалено на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса (а.с.16-19).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 77 від 24 січня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» кредитної заборгованості в сумі 57796 грн. 69 коп., що перебуває на виконанні в Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) згідно виконавчого провадження № 59543324 до винесення рішення у даній справі. Суд дійшов висновку, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду в подальшому (а.с.25-27).

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановлену з порушенням норм процесуального права, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Зазначає, що з ухвали суду не вбачається, з яких саме мотивів суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд переписав лише диспозицію норми права про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд мав з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Апеляційне провадження відкрито 05 березня 2020 року (а.с.45), ухвалою від 11 березня 2020 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 25 березня 2020 року (а.с.50).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін. Зазначає, що при постановленні ухвали суд урахував характер заявлених вимог та ту обставину, що на підставі постанови державного виконавця було описано та передано на реалізацію належну йому земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:3124, площею 1,5241 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району, а тому дійшов обґрунтованого висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у випадку задоволення позову повернення належного йому майна та коштів, на яке буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе. Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та невмотивованості судом обраного виду забезпечення позову є безпідставними (а.с.59-62).

Учасники справи, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку під розписку (а.с.51-55, 71-76), в засідання апеляційного суду не прибули, подали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.77-83).

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

За правилами ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову наведені в ст.150 ЦПК України. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частин шостої-восьмої статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Матеріалами справи підтверджується, що 24 січня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, яким пропонується стягнути на користь «Приватбанку» з ОСОБА_1 борг за кредитним договором від 17 квітня 2012 року, який виник за 4 роки 6 місяців 14 днів з 17 квітня 2012 року по 31 жовтня 2016 року, в сумі 57796 грн. 69 коп., який складається з кредиту 3972 грн.50 коп., відсотків 44271 грн.22 коп., пені та комісії 3943 грн.60 коп., штрафу 2609 грн.37 коп., витрат із вчиненням виконавчого напису 3000 грн. (а.с.9).

За виконавчим написом державним виконавцем 15 липня 2017 року відкрито виконавче провадження (а.с.8), про наявність якого ОСОБА_1 дізнався та ознайомився 30 січня 2020 року (а.с.10).

ОСОБА_1 є учасником АТО, має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням від 31 березня 2016 року (а.с.22).

Як учаснику АТО ОСОБА_1. наказом від 15 липня 2016 року надано земельну ділянку, площею 1,5241 га, яка в порядку виконання виконавчого напису нотаріуса виставлена на аукціон (а.с.20-21).

В позовній заяві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначав, що виконавчий напис вчинено як з порушенням нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так з підстав неправомірності вимог стягувача, а також він був позбавлений можливості подати заяву про сплив позовної давності, оскільки борг стягнуто більш ніж за 4 роки.

Забезпечуючи позов шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, суд обґрунтовано виходив з того, що існує можливість передчасної примусової реалізації майна позивача до вирішення позову. Такий висновок суду підтверджується матеріалами справи та не спростовується доводами апеляційної скарги.

При цьому суд першої інстанції правильно виходив з того, що право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» .

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу про забезпечення позову з додержанням вимог процесуального закону. В межах доводів та вимог апеляційної скарги підстав для її скасування та відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову не встановлено.

Керуючись п.1 ст.374,375,381,382,384 ЦПК України , суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 березня 2020 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

О. І. Чельник