Справа №601/631/20
Провадження № 2-о/601/35/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

присяжних Кравчук Г.Б., Кухаренко О.І.,

за участю секретаря судового засідання Римар Л.І.,

з участю прокурора Денисюка О.А.,

лікаря психіатра Кременецької районної комунальної лікарні Фаріона О.О.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці справу за заявою лікаря-психіатра поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» Фаріона Олега Олеговича про надання дозволу на психіатричний огляд особи у примусовому порядку,-

В С Т А Н О В И В:

Лікар- психіатр поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» Фаріон О.О. звернувся до суду із заявою про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку.

Просив надати дозвіл на психіатричний огляд ОСОБА_2 , 1985 року народження, жительки АДРЕСА_1 , без її згоди чи згоди законного представника.

В обґрунтування заяви заявник посилався на такі обставини. По відомостях, що одержані стосовно гр-ки ОСОБА_2 , 1985 року народження, жительки АДРЕСА_1 , є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє реальні наміри та прямо вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

Припущення лікаря - психіатра поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» ОСОБА_3 ґрунтується на інформації про поведінку ОСОБА_2 отриманої від ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , пояснила, що її дочка проживає разом з нею, вона вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно своїх сестер та неї, погрожує фізичною розправою.

Лікар- психіатр поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» Фаріон О.О. у судовому засіданні вимоги заяви підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в ній. Пояснив також, що 12.03.2020 року він особисто спілкувався з ОСОБА_2 та пропонував їй дати згоду на її огляд, однак вона згоди не надала. Під час візиту 12.03.2020 року вона не виявляла агресивних дій, лише нецензурно виражалася в його адресу та адресу поліцейських.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив думку, що заява лікаря психіатра поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» Фаріона О.О. про проведення психіатричного огляду ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася та її явка не була забезпечена. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_2 за наявними у справі доказами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Правові та організаційні засади забезпечення громадян України психіатричною допомогою визначаються Законом України «Про психіатричну допомогу» № 1489-III від 22 лютого 2000 року.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», передбачено презумпцію психічного здоров`я, тобто кожна особа важаться такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставі та у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що тяжкий психічний розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Згідно зі статті 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

З висновку лікаря-психіатра поліклінічного відділення консультативно діагностичного центру Кременецької РКЛ Фаріона О.О. від 24 березня 2020 року вбачається, що лікарем психіатром встановлено підстави для обгрунтованого припущення у ОСОБА_2 , 1985 року народження, ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона проявляє наміри вчинити дії, що являють небезпеку для неї та оточуючих.

В силу вимог частини 1 статті 340 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У судовому засіданні встановлено, що висновок лікаря-психіатра про обґрунтоване припущення у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу, ґрунтується на письмовій заяві матері ОСОБА_2 - ОСОБА_1 від 12.03.2020 року, яка не зареєстрована в медичній установі, як це передбачено в установленому законом порядку. А отже, дана заява та висновок лікаря - психіатра не може бути належним та допустимим доказом у справі.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що висновок лікаря-психіатра поліклінічного відділення консультативно діагностичного центру Кременецької РКЛ ОСОБА_3 . від 24 березня 2020 року, щодо наявності у ОСОБА_2 , 1985 року народження, ознак тяжкого психічного розладу, - є недопустимим доказом. Суд, також, критично оцінює як доказ лист Кременецького ВП ГУ НП в Тернопільській області, про вчинення агресивних дій, оскільки даний лист не є належним та допустимим доказом на підтвердження вчинення таких дій. До матеріалів заяви не додано доказів того, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 . Також, в заяві лікаря психіатра та у його висновку відсутні відомості про вид ймовірного психічного розладу та його ознаки.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що заявником не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що існують підстави, передбачені стаття 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» для проведення психіатричного огляду ОСОБА_2 у примусовому порядку.

За даних обставин суд вважає, що відсутні підстави, які передбачені статтею 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», які б давали суду право надати згоду на проведення психіатричного огляду ОСОБА_2 у примусовому порядку, а тому, у задоволенні заяви лікаря-психіатра, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4,13, 82, 263, 265, 339-342 ЦПК України, статтею 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви лікаря-психіатра поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» Фаріона О.О. про проведення психіатричного огляду ОСОБА_2 у примусовому порядку без її згоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Головуючий:

Присяжні:

Г. Б. Кравчук

О. І. Кухаренко