Справа № 303/6886/19
Номер рядка статистичного звіту -48
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 березня 2020 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої-судді Гутій О.В.
за участю секретаря судового засідання Штець І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей,
19 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_2 , 01 вересня 2007 року у виконкомі Горондівської сільської ради Мукачівського району, актовий запис № 19 та про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить малолітніх дітей залишити на її вихованні.
Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різний склад характерів. Дані обставини призвели до того, що між подружжям постійно виникали сварки та непорозуміння, між ними повністю зникло почуття любові та поваги, а відтак шлюб носить тільки формальний характер, а тому подальше його існування позивач вважає недоцільним. Відповідач є батьком дітей, матеріальну допомогу на їх утримання не надає, участі у їх вихованні не приймає, відповідно до ст. 180 СК України повинен брати участь в його утриманні, а тому просила суд стягнути аліменти в розмірі по 1000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, натомість представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечила.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб 01 вересня 2007 року у виконкомі Горондівської сільської ради Мукачівського району, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.09.2007 року (а.с. 4).
У шлюбі у позивача та відповідача народилися діти син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 7,8).
Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно із частиною п`ятою ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями частин третьої та четвертої ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
З доводів позивача вбачається, що спільне життя між ними з відповідачем не склалося, подружжя спільного господарства не веде, а шлюб носить лише формальний характер, судом надавався сторонам строк для примирення, однак примирення не відбулося.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням думки позивача слід залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей необхідно стягнути аліменти в розмірі по 1000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, оскільки суд розглядає справу в межах позовних вимог, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
Що стосується позовної вимоги позивача про залишення дітей на вихованні у матері, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом вищевказаних правових норм суд може визначити місце проживання дітей з одним із батьків у разі спору між ними щодо цього питання.
Всупереч вимогам ст.ст. 12,13 ЦПК України, згідно із якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, позивачем не було доведено порушення її прав та прав малолітніх дітей щодо місця їх проживання, а відтак відсутні підстави для задоволення цієї позовної вимоги.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 200, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 113, 79, 84,91, 80, 84, 141, 161, 180, 182, 183, 184 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей - задоволити частково.
Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 01 вересня 2007 року у виконкомі Горондівської сільської ради Мукачівського район, Закарпатської області, актовий запис № 19 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000,00 ( одна тисяча гривень) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17.10.2019 року.
В решті позову відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) гривень судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь держави 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривні судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 30.03.2020 року.

Головуюча О.В.Гутій