ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1155/19Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/817/275/20 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

секретаря - Сович Н.А.

розглянувши у відкритому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2019 року, постановне суддею Зушман Г.І. у цивільній справі № 594/1155/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що після прийняття Борщівським районним судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина, його майновий стан змінився, він на даний час ніде не працює, доходів та грошових заощаджень не має, а тому просив зменшити розмір аліментів з 3000 грн., визначених до стягнення з нього судовим рішенням, до 1200 грн. з урахуванням індексу інфляції щомісячно.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2020 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року в справі № 594/1207/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та стягнено з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 1 800 грн., щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 768, 40 грн. З дня набрання законної сили даним рішенням суду виконавчий лист, виданий Борщівським районним судом Тернопільської області на виконання рішення суду від 17 січня 2019 року в справі № 594/1207/18 відкликано з виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині зміненого розміру аліментів, вважаючи його в цій частині незаконним, прийнятим з неповним з`ясуванням судом обставин справи та постановити нове, яким його позов задовольнити повністю, зменшивши визначений рішенням Борщівського районного суду від 17.01.2019 року розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів до 1 200 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що стан здоров`я та матеріальне становище дитини судом не встановлювалося; ОСОБА_2 в судовому засіданні участі не брала, у відзиві на позов обставин щодо стану здоров`я дитини та її матеріального становища не зазначила та доказів не надала.

Зазначає, що він бере участь у житті сина, періодично за згодою матері забирає його до свого дому (від 3-х днів до місяця часу), в зв`язку з чим додатково несе витрати на проїзд сина з с. Колодрібка Заліщицького району до с. Горошова Борщівського району, харчування сина, смаколики та різні дитячі розваги. У зв`язку з цим просив суд призначити суму аліментів ближчу до мінімального розміру, встановленого законом.

Вважає, що розмір призначених судом аліментів непосильний для нього, який ніде не працює та хворіє, однак має бажання брати участь у вихованні сина, який проживає в іншій місцевості.

Відзив від ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив і рішення суду нею не оскаржувалося.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник - адвокат Денисова Т.С. у судове засідання не з`явилися, подавши заяви про розгляд даної справи за їх відсутності, апеляційну скаргу підтримують та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2014 року розірвано (а.с. 7).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 в сторін народився син ОСОБА_3 (а.с. 8).

Таким, що набрало законної сили рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 09 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-11, 13-14).

Даним рішенням також встановлено, що в період з 01.04.2015 року до 30.09.2018 року позивач навчався в університеті м.Бремен (Німеччина) на факультеті інформатики.

З закордонного паспорта ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 вбачається, що він прибув на територію України 25 липня 2019 року (а.с. 15).

З довідки комунального некомерційного підприємства Заліщицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги Заліщицької районної ради від 29 липня 2019 року № 13, виписки із медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого № 4987/667 вбачається, що ОСОБА_1 хворів і лікувався з діагнозом: деформуючий остеохондроз поперекового і шийного відділів хребта, хронічна вертеброгенна люмбалгія мязово-тонічна форма, помірний больовий синдром (а.с.16), в зв`язку з чим за направленням від 07 серпня 2019 року проходив стаціонарне лікування в Заліщицькій центральній районній лікарні в період з 20 до 30.09.2019 року (а.с. 17, 34).

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 один, згідно записів у трудовій книжці серія НОМЕР_2 з 09 лютого 2015 року по даний час не працює. Користується земельною ділянкою площею 0,65 га. У господарстві нічого не утримує (а.с. 18-19).

З довідки відділу освіти, молоді і спорту Заліщицької РДА Тернопільської області, виданої вчителю географії ОСОБА_1 . 29 липня 2019 року № 01.27/557 встановлено, що у загальноосвітній школі І-ІІ ступенів с. Колодрібка Заліщицького району на даний час відсутня посада вчителя географії (а.с. 20).

Згідно довідки Заліщицької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 07 серпня 2019 року № 01/1371, виданої ОСОБА_1 , станом на 07 серпня 2019 року вакансія вчителя географії в Заліщицькій районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості відсутня (а.с. 21).

Станом на 06 серпня 2019 року ОСОБА_1 не був зареєстрований в Заліщицькій районній філії, як такий, що шукає роботу чи безробітний. Допомоги по безробіттю не отримує (а.с. 22).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України від 09 серпня 2019 року № 2521 відомості про доходи ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року до 31 березня 2019 року в ЦБД ДРФО відсутні (а.с. 23).

Позивач має мати-пенсіонерку, яка проживає окремо в АДРЕСА_2 (а.с. 25). яка має ряд захворювань, в тому числі, злоякісне новоутворення (а.с. 36-39) .

Відповідач ОСОБА_2 проживає в с. Горошова Борщівського району Тернопільської області (а.с. 29).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня становить - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада - 2118 грн., з 01 грудня - 2 218 грн.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальний стан позивача змінився в бік погіршення, в даний час у нього відсутні заробітки.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком Борщівського районного суду, оскільки він зроблений з урахуванням вимог закону, що регулює спірні правовідносини й відповідає наявним у справі доказам.

Встановивши, що матеріальне становище ОСОБА_1 після прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів і на час звернення з позовом змінилося, а зокрема, те, що після п`ятирічного строку перебування в Німеччині, позивач повернувся в Україну, де не має офіційного місця праці, продовжує хворіти, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку, про наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів, присуджених за рішенням суду, з 3 000 грн. до 1800 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності рішення суду з посиланням на те, що стан здоров`я та матеріальне становище дитини судом не встановлювалися, колегія суддів відхиляє з підстав, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів не обґрунтовувались покращенням матеріального становища його малолітньої дитини, а лише - погіршенням його матеріального становища, в зв`язку з чим з урахуванням вимог диспозитивності цивільного процесу, за відсутності відповідних обґрунтувань зазначеними обставинами позовних вимог та клопотань позивача про витребування необхідних доказів правових підстав для перевірки судом матеріального становища відповідача та малолітньої дитини сторін по справі не було.

Підлягають відхиленню й доводи апеляційної скарги позивача щодо безпідставності визначеного судом розміру аліментів з посиланням на те, що такий є непосильним для хворої людини, яка не працює, оскільки в силу своєї хвороби відповідач не є непрацездатним, а відсутність у школі за місцем проживання ОСОБА_1 вакансії вчителя географії не дає суду підстав для зменшення розміру аліментів аж до 1 200 грн., оскільки утримання батьками дітей до виповнення повноліття є обов`язком, а не правом батьків, а чотирирічний курс навчання позивача в університеті Німеччини на факультеті інформатики, на думку колегії суддів, дає йому право (за наявності відповідного бажання) виконувати роботу за багатьма іншими спеціальностями, в тому числі й дистанційно, а не лише за місцем проживання. Крім цього, розмір аліментів у сумі, наближеній до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які бажає сплачувати на утримання свого сина позивач, на думку колегії суддів, не є необхідним і достатнім для гармонійного розвитку дитини, про необхідність забезпечення якого наголошується, як у ст. 182 СК України, так і в ст. 27 Конвенції ООН про права дитини.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, а відсутність офіційного місця роботи та хвороби позивача стали підставою для часткової зміни розміру аліментів, що стягувалися з нього за рішенням Борщівського районного суду від 17 січня 2019 року в розмірі 3 000 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, наведених у ній.

У відповідності до ч. 1 ст. 374 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 35 ч.ч. 1, 3; 259 ч. 1, 2, 8; 374 ч. 1 п. 1; 375 ч. 1; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 1; 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2019 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах, ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 26 березня 2020 року.

Головуючий

Судді