"02" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Астахової О.О.,
про секретарі Індик М.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до суду, в якому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Посилаючись на те, що позивач є наймачем житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає у вказаній квартирі. Разом із ним в даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , 1972 року народження, який з 2017 року і до теперішнього часу не проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Особистих його речей в квартирі не має, витрати по комунальних послугах відповідач не сплачує, квартирою не цікавляться, але при цьому з реєстраційного обліку не знімається, що змушує його звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Відповідачу було встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. (а.с.24).
У встановлений судом строк відповідач відзив не подав.
Ухвалою Дніпровського районного суду від 16 січня 2019 року закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 35).
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обгрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки в суд не повідомив. Направив до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Підтвердив, що у квартирі АДРЕСА_1 не проживає. (а.с.59).
Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру № НОМЕР_1 була надана ОСОБА_6 та членам його сім`ї - дружині - ОСОБА_7 , та сину ОСОБА_3 (а.с. 5)
Згідно Витягу з наказу № 118 від 19.05.1998 року ,,Про зміну договору найму житлового приміщення» у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача ОСОБА_6 було внесено зміни в договір найму двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та заключено договір найму з ОСОБА_8 .
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_8 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено. Визнано ОСОБА_8 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Крім відповідача у квартирі АДРЕСА_1 також зареєстровані позивач та малолітні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наданою довідкою Центру Комунального сервісу № 826 від 17.03.2017 року та не заперечується сторонами, що не викликає у суду обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.
Відповідно до Акта від 13 січня 2020 року складеного адвокатом позивача ОСОБА_1 , в присутності двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , - відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , але в квартирі не проживає з 2016 року по теперішній час, квартирою не цікавиться, вибув на інше місце проживання, забравши всі свої речі.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт не проживання відповідача в квартирі з 2016 року.
Згідно із ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача знаходять своє підтвердження матеріалами справи і відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
З огляду на викладене, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, з урахуванням визнання позову відповідачем, враховуючи, що відповідачами не надано доказів поважності причин його відсутності у вказаній квартирі понад шість місяців, інших домовленостей між наймачем житла і відповідачем на користування цим житлом у разі його відсутності понад шість місяців, судом не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подання позову до суду судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 258, 259, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 61, 71, 108 Житлового кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 , 1986 року народження, ідентифікаційний код НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Астахова

Повний текст судового рішення виготовлений 12 березня 2020 року.