ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 березня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/11159/19

Головуючий у першій інстанції - Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/385/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД в складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.

Позивач - ОСОБА_1

Відповідачі - Деснянський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Державне підприємство «СЕТАМ»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Державного підприємства «СЕТАМ» про стягнення коштів,

місце ухвалення судового рішення - м. Чернігів

дата складання повного тексту судового рішення - 02 січня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

У вересні ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та, з урахуванням зменшених позовних вимог, просив стягнути з Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на його користь 9187 грн. 14 коп. процентів за користування коштами за період з 08.02.2017 року по 10.10.2019 року, з ДП «СЕТАМ» на його користь - 103 грн. 38 коп. процентів за користування коштами за період з 17.09.2016 року по 10.05.2017 року та судові витрати (а.с2-7, 61-65).

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.02.2017 року з Деснянського ВДВС м.Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області на його користь стягнуто 21096 грн. 17 коп., сплачених за придбану на електронних торгах 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , стягнуто з ДП «Сетам» на його користь 1110,33 грн. сплаченого гарантійного внеску за участь в електронних торгах.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 18.05.2017 року у цій частині рішення Деснянського районного суду залишено без змін. Разом з тим, апеляційним судом ухвалено рішення про стягнення на підставі ст. 536 ЦК України з Деснянського ВДВС м.Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області 1261 грн. 32 коп. процентів за користування грошовими коштами за період з 15.09.2016 року по 07.02.2017 року.

Тому згідно до ст. 536,1212 ЦК України просить суд стягнути з Деснянського ВДВС на його користь проценти в сумі 9187 грн. 14 коп. за період з 07.02.2017 року по 10.10.2019 року та з ДП «Сетам» проценти в сумі 103 грн. за період з 17.09.2016 року по 10.05.2017 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 9187 грн. 14 коп. процентів за користування коштами за період з 08.02.2017 року по 10.10.2019 року та судовий збір в сумі 760 грн. 72 коп.

Стягнуто з ДП «СЕТАМ» на користь ОСОБА_1 103 грн. 38 коп. процентів за користування коштами за період з 17.09.2016 року по 10.05.2017 року та судовий збір в сумі 7 грн. 68 коп. (а.с.79-83).

В апеляційній скарзі Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17, правовідносини, які склались між сторонами з приводу стягнення безпідставно отриманих коштів, за своєю правовою природою є грошовим зобовязанням, на яке поширюється дія ч. 2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності. Проте, судом першої інстанції зазначена постанова Великої Палати Верховного Суду не була взята до уваги та не застосована до спірних правовідносин, а позивачем ОСОБА_1 вимоги про стягнення процентів за користування безпідставно отриманими коштами в порядку ст. 625 ЦК України не заявлялись.

Державне підприємство «СЕТАМ» рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року не оскаржує.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив змінити рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року і задовольнити його позовні вимоги у відповідності до ст. 625 ЦК України на суму 7107,28 грн.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з наведеним, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.06.2016 року у справі № 750/3124/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 15.09.2016 року, визнано недійсними результати електронних торгів з реалізації 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 , проведених 09 грудня 2015 року, протокол № 133071 проведення електронних торгів та акт державного виконавця від 18 грудня 2015 року про проведення електронних торгів.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.02.2017 року стягнуто з Деснянського відділу державної виконавчої служби м.Чернігів на користь ОСОБА_1 21096 грн. 17 коп., сплачених за придбану на електронних торгах 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з Державного підприємства "СЕТАМ" на користь ОСОБА_1 1 110 грн. 33 коп., сплаченого гарантійного внеску за участь в електронних торгах. Зобов`язано Деснянський відділ державної виконавчої служби м.Чернігів в порядку реституції здійснити повторний продаж 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з Деснянського відділу державної виконавчої служби м.Чернігів, Державного підприємства "СЕТАМ" на користь ОСОБА_1 по 275 грн. 60 коп. з кожного у відшкодування сплаченого судового збору. У задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с. 10-11).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18.05.2017 року (а.с.12-13) рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 лютого 2017 року скасовано :

- в частині зобов`язання Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів в порядку реституції здійснити повторний продаж 1/5 частини квартири, відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у вказаній частині;

- в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення процентів за користування грошовими коштами в порядку статті 536 ЦК України за період з 15.09.2016 року по 07.02.2017 року, задовольнивши ці позовні вимоги та стягнуто з Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1261,32 коп. процентів за користування грошовими коштами, виходячи з приписів ст.1212 та ст.536 ЦК України.

Постановою Верховного Суду від 19 серпня 2019 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2017 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2017 року залишено без змін (а.с. 14-20).

Зазначені судові рішення набрали законної сили, а отже, згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України. є преюдиціальними при розгляді цієї справи.

Звертаючись до суду з позовом та, уточнивши вимоги, ОСОБА_1 просив стягнути з ДП «СЕТАМ» відсотки за користування коштами за період з 17.09.2016 р. по 10.05.2017 р. у розмірі 103,38 грн. та з Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові ГТУЮ у Чернігівській області проценти за користування грошовими коштами за період з 07.02.2017 р. по 10.10.2019 р. у сумі 9187,14 грн., посилаючись на положення ст. 536 та ст. 1212 ЦК України.

Ухвалюючи рішеня про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив зі встановлених обставин справи та положень ст. 536 ЦК України, а також розрахунку позивача, який відповідачем не спростовано.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції апеляційний суд визнає законним і обґрунтованим, ухваленим з урахуванням усіх обставин справи та наявних у справі і об`єктивно оцінених доказів та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно уточненого розрахунку позивача ОСОБА_1 з ДП «СЕТАМ» підлягають стягненню відсотки за користування грошовими коштами у сумі 103,38 грн. за період з 17.09.2016 року по 10.05.2017 року, а з Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - у сумі 9187,14 грн. за періяод з 07.02.2017 року по 10.10.2019 року в порядку ст. 536 ЦК України (а.с. 61-65).

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що у суді першої інстанції під час розгляду справи відповідачі не заперечували спосіб виконання наданого позивачем розрахунку, проте вимоги заявленого позову у вказаній частині не визнавались по суті.

21 лютого 2017 року рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова стягнуто з Деснянського відділу Державної виконавчої служби м.Чернігів та з Державного підприємства СЕТАМ на користь ОСОБА_1 грошові кошти відповідно сплачені на електронних торгах за придбану 1/5 частину квартири у розмірі 21096 грн.17 коп. та грошові кошти, сплачені як гарантійний внесок за участь у електронних торгах у сумі 1110 грн. 33 коп. (а.с.10-20).

Судом встановлено, що стягнуті за рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 лютого 2017 року з Деснянського відділу Державної виконавчої служби м.Чернігів та з Державного підприємства СЕТАМ на користь ОСОБА_1 грошові кошти відповідачі не повернули позивачеві.

У звязку і цим, ураховуючи правову позицію Верховного Суду України у справі №6-2491цс15 від 02.03.2016 року, застосуванню підлягає стаття 1212 ЦК України, згідно з якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовується і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів.

У разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до статті 536 ЦК України й унеможливлюється стягнення 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 цього Кодексу.

При вирішенні цієї справи апеляційний суд приймає до уваги також постанову Верховного Суду від 19 серпня 2019 року (а.с.14-20), та приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідачів проценти за користування коштами в порядку ст. 536 ЦПК України. На спростування здійсненого позивачем розрахунку відповідачем не надано доказів суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду. Неправильність чи помилковість розрахунку апелянтом також не доведена.

З огляду на викладене, доводи апелянта щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 625 ЦК України не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом як підстава для скасування рішення суду першої інстанції.

Щодо аргументів позивача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, (а.с.121-122) апеляційний суд зважає на таке.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Як убачається з матеріалів справи, у суді першої інстанції позивачем ОСОБА_1 подано заяву про зменшення позовних вимог, проте підставу позову позивач не змінював (а.с.61-65).

Зміна підстав позову під час розгляду справи у апеляційному суді чинним Цивільним процесуальним кодексом України не передбачена. Тому вимогу ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення з відповідача відсотків за користування грошовими коштами на підставі ч.2 ст. 625 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє як таку, що не ґрунтується на законі.

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначив та надав юридичну оцінку правовідносинам між сторонами.

Доводи апеляційної скарги не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування законного і обґрунтованого та справедливого судового рішення, не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: