ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 540/352/15-ц Номер провадження 22-ц/814/778/20Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Абрамова П.С., Кривчун Т.О.

за участю секретаря Зеленської О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 03 січня 2020 року, постановлену суддею Косик С.М., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25 серпня 2015 року по цивільній справі № 540/352/15-ц.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

02.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з заявою про скасування заочного рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25 серпня 2015 року по цивільній справі № 540/352/15-ц, провадження № 2/540/117/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту трудових відносин, внесення записів до трудової книжки, виплати заробітної плати, оплати зношування автомобіля і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідач вважає заочне рішення незаконним і необґрунтованим, винесеним судом з порушенням його прав на справедливий суд на засадах рівності і змагальності. Стверджує, що заочного рішення не отримував, ознайомився з ним лише після отримання у поштовому відділенні 18.12.2019 р., у зв`язку з чим просить вважати перебіг процесуального строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення з наступного дня після отримання його копії у поштовому відділенні 18.12.2019 року.

Зазначає, що на час розгляду справи був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Натомість повістки направлялися за адресою: АДРЕСА_1 , без вказівки квартири проживання відповідача, у зв`язку з чим не були вручені. Також повістки направлялися за адресою розташування офісу: м. Полтава, вул. Шевченка, 44, офіс 18, натомість стверджує, що ніякого відношення до цієї адреси не має. Таким чином він не був належно повідомлений про розгляд справи.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 03 січня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25.08.2015 року по цивільній справі № 540/352/15-ц залишено без розгляду.

З вказаною вище ухвалою суду першої інстанції не погодився заявник ОСОБА_1 , оскарживши її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохає скасувати судове рішення місцевого суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25.08.2015 позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов`язання внести запис до трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Встановлено факт, що має для заявника юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (інд. код НОМЕР_1 ), на посаді водія-експедитора з власним вантажним автомобілем марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , з причіпом д.н.з. НОМЕР_3 з 02 жовтня 2014 року по 12 січня 2015 року.

Зобов`язано відповідача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 внести до трудової книжки позивача ОСОБА_3 запис про прийняття на роботу на посаду водія експедитора з власним вантажним автомобілем марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , з причіпом д.н.з. НОМЕР_3 з 02 жовтня 2014 року по 12 січня 2015 року та про звільнення з роботи за власним бажанням з 12 січня 2015 року.

Стягнуто з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 22 732, 99 гривень, з яких: заборгованість по заробітній платі в розмірі 9 533, 32 гривні (за період з 02.10.2014 року по 12.01.2015 року); середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, в розмірі 13 199, 67 гривень.

Стягнуто з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 23 709 гривень за зношування вантажного автомобіля марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , з причіпом д.н.з. НОМЕР_3 .

У решті позовних вимог відмовлено (а.с. 47-48).

На підставі цього рішення 17.09.2015 позивачу видано виконавчий лист (а.с. 52).

Постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 07.03.2019 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 540/352/15-ц виданого 30.10.2015 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 19 314,05 грн. у зв`язку з погашенням боргу в повному обсязі (а.с. 58), виконавчий лист повернуто до суду (а.с. 53).

Як вказувалося вище, 02.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з заявою про скасування вказаного заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, оскільки він не був повідомлений про день та час розгляду справи.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 03 січня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25.08.2015 року по цивільній справі № 540/352/15-ц залишено без розгляду.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 був обізнаний про заочне рішення Машівського районного суду від 25.08.2015 р. по цивільній справі № 540/352/15-ц щонайменше від 16.07.2019, коли звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, натомість заяву про скасування заочного рішення подав лише у грудні 2019 року. У зв`язку з чим не знайшов підстав для поновлення цього строку.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.06.2019 року на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та зняття фотокопій по справі № 540/352/15-ц (а.с. 61).

Згідно особистого напису на цій заяві, зробленого ОСОБА_1 , він 16.07.2019 з матеріалами справи ознайомлений без обмежень по часу, зняв фотокопії матеріалів.

Того ж числа ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про надання копії диску звукозапису судових засідань, яку отримав 01.08.2019 р. (а.с. 62).

У подальшому, 15.10.2019 р. на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про видачу копії судового рішення по справі 540/352/15-ц (а.с. 64) та згідно акту від 02.12.2019 р., складеного консультантом суду (по роботі з персоналом) в присутності заступника керівника апарату ОСОБА_4 , головного спеціаліста з інформаційних технологій ОСОБА_5 (а.с. 65), громадянин ОСОБА_1 особисто в приміщені Машівського районного суду відмовився від отримання копії рішення Машівського районного суду по цивільній справі № 540/352/15-ц за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов`язання внести запис до трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, за його заявою від 11.10.2019 р., яка надійшла до суду електронною поштою 15.10.2019 р., оскільки звернувся до суду з іншою заявою, щодо направлення йому копії судового рішення поштою за адресою, зазначеною в заяві.

03.12.2019 р. ОСОБА_1 направлено копію заочного рішення від 25.08.2019 на адресу: АДРЕСА_3 (а.с. 67), яка отримана останнім 18.12.2019, про що свідчить повернуте до суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 68).

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Твердження відповідача про те, що копії заочного рішення він не отримував, ознайомився з ним лише після отримання у поштовому відділенні 18.12.2019 р., у зв`язку з чим просить вважати перебіг процесуального строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення з наступного дня після отримання його копії у поштовому відділенні 18.12.2019 року, - на увагу колегії суддів не заслуговують, так як матеріалами справи підтверджено, що з рішенням суду він був ознайомлений з 16.07.2019 р., коли звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Між тим, заяву про скасування заочного рішення подав лише у грудні 2019 року.

Посилання відповідача на те, що на час розгляду справи він був зареєстрований в АДРЕСА_1 , тоді як повістки направлялися за адресою: АДРЕСА_1 , без вказівки квартири проживання відповідача, у зв`язку з чим не були вручені, також не спростовують вірних висновків місцевого суду та не можуть слугувати підставами для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення з наступного дня після отримання його копії у поштовому відділенні 18.12.2019 року, враховуючи те, що з рішенням суду він був обізнаний з 16.07.2019 р., коли звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, на якій поставив відмітку про ознайомлення та зняття фотокопій без обмежень у часі, а також отримав копію диска судових засідань (а.с. 61,62).

Доводи відповідача про те, що суд безпідставно направляв повістки про виклик до суду за адресою розташування офісу: м. Полтава, вул. Шевченка, 44, офіс 18, та що він ніякого відношення до цієї адреси не має, - також залишаються колегією суддів без задоволення, оскільки вказана адреса зазначена у позовній заяві, та саме за цією адресою відповідачем 25.03.2015 року було отримано заяву-вимогу від 23.03.20215 р., направлену позивачем поштою, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 7). Доказів на спростування зазначених обставин відповідачем не надано.

Згідно пояснень, наданих ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, заочне рішення суду було виконане. Про наявність виконавчого провадження йому стало відомо 06.12.2017 року.

Крім того, відповідач пояснив, що 02.12.2019 року він дійсно з`явився до місцевого суду з метою отримати копію заочного рішення, проте відмовився отримувати його копію, оскільки судом не було складено супровідний лист, а про отримання копії рішення йому запропонували розписатися в журналі вихідної кореспонденції, що, на його думку, не є належним підтвердженням вручення йому копії рішення суду.

Таким чином, дії ОСОБА_1 свідчать про зловживання своїми правами та небажання отримувати копію заочного рішення.

Слід зазначити, що статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання заяви.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано залишив без розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25.08.2015 року по цивільній справі № 540/352/15-ц у зв`язку з пропуском строку на її подання.

Ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права. Підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення, а ухвала місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 378, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 03 січня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 27.03.2020 р.

Головуючий: О.В.Чумак

Судді: П.С.Абрамов

Т.О.Кривчун