УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року

м. Київ

справа № 333/2178/19

провадження № 61-3496 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи Комунарський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіна Анастасія Сергіївна,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та посилаючись на те, що постанова від 03 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження на виконання вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2010 року є незаконною, оскільки стягувач пропустив строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання, просив визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2018 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2019 року в складі судді Кулик В. Б. скаргу задоволено, визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіної А. С. про відкриття виконавчого провадження від 29 серпня 2017 року по виконавчому провадженню № 57336712.

Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіної А. С. про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2018 року по виконавчому провадженню № 57336712.

Суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем порушено вимоги пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в період з 2010 року по серпень 2018 року виконавчий документ не пред`являвся до виконання, а тому строк пред`явлення його до виконання пропущено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року в складі колегії суддів Дашковської А. В., Кримської О. М., Кочеткової І. В. ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2017 року ОСОБА_2 видано дублікат виконавчого листа, оскільки виконавчий лист виданий 15 вересня 2010 року при направленні державним виконавцем за належністю до Комунарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області втрачено, а тому переривання строку для пред`явлення документу не відбулося. Крім того, визнаючи неправомірними дії державного виконавця щодо відкриття 29 липня 2017 року виконавчого провадження, суд першої інстанції вийшов за межі вимог, оскільки скарга ОСОБА_1 містить вимоги виключно щодо постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2018 року.

22 лютого 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду та просив скасувати її як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Суди встановили, що на підставі вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2010 року, яким з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 стягнуто 12 602 грн майнової шкоди та 2000 грн моральної шкоди, 15 вересня 2010 року видано виконавчий лист № 1-41/10. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три роки.

Указаний виконавчий лист було направлено до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя та прийнято державним виконавцем до виконання 15 квітня 2011 року. Однак, виконавче провадження було закінчено 18 листопада 2011 року та виконавчий лист направлено до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції за належністю.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа №1-41/10, який був втрачений при направленні державним виконавцем з Шевченківського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за належністю до Комунарського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та 11 квітня 2017 року видано дублікат виконавчого листа.

29 серпня 2017 року постановою державного виконавця Комунарського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіною А. С. відкрито виконавче провадження № 54509306 на підставі вищезазначеного виконавчого документа, а 31 липня 2018 року виконавче провадження закінчено на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

03 жовтня 2018 року постановою державного виконавця Комунарського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіною А. С. відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа, виданого 11 квітня 2017 року.

Апеляційний суд установив, що виконавчий лист № 1-41/10 до стягувача не повертався, а був втрачений при направленні державним виконавцем з Шевченківського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за належністю до Комунарського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, тому переривання строку пред`явлення документа до виконання не відбулось.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частиною другою, третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження»)

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання або надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п'ята статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Апеляційний суд, установивши, що виконавчий лист № 1-41/10 від 15 вересня 2010 року не було пред`явлено до виконання, 11 квітня 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано дублікат виконавчого листа в зв`язку з його втратою, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, підстави вважати, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Доводи касаційної скарги не беруться до уваги, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанцій норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук