Дата документу 24.03.2020
Справа № 320/5870/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Бєгушевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що після смерті її батька згідно закону відкрилась спадщина на належне йому майно. Вона є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців на відкриту після смерті батька спадщину немає. Через те, що її батько помер на тимчасово окупованій території, їй необхідно було встановити факт смерті у суді, щоб отримати українське свідоцтво про смерть. Всі вищезазначені дії потребували часу у зв`язку з чим свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було отримано тільки 23 квітня 2019 року. Тривалий час вона хворіла та не мала можливості звернутись до нотаріуса. У квітні 2019 року вона звернулась до нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала письмову відповідь про те, що нею було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та запропоновано вирішувати питання прийняття спадщини у судовому порядку.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить прийняти рішення за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та неявки в судове засідання представника відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком позивачки є ОСОБА_2 /а.с.13/.

В подальшому позивачкою було змінено дівоче прізвище на « ОСОБА_3 » у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 /а.с.13/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, місце смерті Автономна Республіка Крим.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.04.2019 встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Маріївка М-Курганського району Ростовської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: Сімферопольський район Автономної Республіки Крим, Україна /а.с.10-11/.

На підставі вищевказаного рішення суду Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 23.04.2019 видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.9/.

Після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно закону відкрилась спадщина на належне йому майно.

Згідно з довідкою установи Пенсійного фонду після смерті ОСОБА_2 залишилась недоотримана пенсія.

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 .

Батько позивачки помер на тимчасово окупованій території, позивачці необхідно було встановити факт смерті у суді, щоб отримати українське свідоцтво про смерть. Всі вищезазначені дії потребували часу, у зв`язку з чим свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було отримано позивачкою тільки 23 квітня 2019 року.

У квітні 2019 року позивачка звернулась до нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала письмову відповідь про те, що нею було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та запропоновано вирішувати питання прийняття спадщини у судовому порядку /а.с.14/.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивачки про те, що вона не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_2 , оскільки він помер на тимчасово окупованій території і їй необхідно було встановити факт смерті у суді, щоб отримати українське свідоцтво про смерть. Вона сама теж є внутрішньо переміщеною особою з Донецької області. Крім того, позивачка тривалий час хворіла, що теж перешкоджало своєчасно вирішити питання прийняття спадщини. На підтвердження факту хвороби позивачка надала медичну довідку, відповідно до якої їй проведено операцію.

Таким чином, суд вважає, що позивачка пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, від спадщини вона не відмовлялась, відповідач не заперечував проти задоволення позову, а тому, їй необхідно визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: