Справа № 476/189/20
Провадження № 2/476/124/2020

У Х В А Л А
про забезпечення позову
30.03.2020 року с.м.т. Єланець
Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Чернякової Н.В.
за участю секретаря Минаєвої Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису у Державному реєстрі речових прав, повернення земельної ділянки
24.03.2020 року заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до суду в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису у Державному реєстрі речових прав, повернення земельної ділянки.
Разом із позовною заявою заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області подав до суду заяву про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі.
Наразі відповідвач, будучи власником спірної земельної ділянки, має право розпоряджатися нею на власний розсуд, у зв`язку з чим існує реальна загроза відчуження останнім земельної ділянки, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави та повернення земельної ділянки належному власнику у випадку задоволення позовних вимог.
Так, відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Суд вбачає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи за наявними доказами.
Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до слідуючого висновку.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
24.03.2020 року заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до суду в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису у Державному реєстрі речових прав, повернення земельної ділянки.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії є видами забезпечення позову, передбаченими п. п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, і заборонити вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном).
Із викладеного слідує, що заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, а також те, що вжиття заходу забезпечення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову.
Розподіл судових витрат буде здійснено судом, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, при вирішенні справи по суті на підставі детального розрахунку суми судових витрат та доказів здійснення відповідних витрат, наданих на його підтвердження.
Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 149, 153, 157 ЦПК України, суд
Заяву заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави про забезпечення позову задовольнити.
Боржник: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ) .
Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя Н.В. Чернякова