ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1626/20 Справа № 201/9554/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі і встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування матеріальної і моральної шкоди та витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03 грудня 2004 року був укладений договір дарування, згідно з яким позивач ОСОБА_1 набула право власності на 91/100 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Згідно з п. 2 Договору дарування 91/100 частина домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 820 кв. м. (крім того лишки 105 кв. м.) і складається з житлового шлакобетонного будинку літ. А-1, житловою площею 36.2 кв. м. житлового цегляного будинку літ Б-1, житловою площею 81.0 кв. м., вбиральні Е дощатої, душ Ж дощатого, навіса 3, споруди 1-18, замощення І. Для дарування 91/100 частина домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1 прим. 1-2, 1-3, (житловою площею 20.6 кв. м.), житлового будинку літ Б-1, (житловою площею 81.0 кв. м.,) танка б, споруд 1,2,3,6,7,1/2 №8, 11-18, замощення І. Згідно п. 3 Договору дарування, зазначена частина домоволодіння визначена згідно з Актом ідеальних часток від 03 листопада 2004 року. Позивач, 10 червня 2016 року звернувся до відповідача з письмовою пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку, як об`єкту права спільної часткової власності, відправивши її рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, про що свідчить фіскальний чек. Однак, така пропозиція була залишена без розгляду відповідачем, який в п`ятиденний строк, передбачений для відповіді, не виявив бажання укласти відповідний договір, погодити його умови або ж вчинити будь-які інші дії, що свідчили б про намір укласти відповідний правочин. Сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України. Відповідач не бажає вирішувати питання розподілу домоволодіння і встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обмежує права позивача як співвласника, є незаконним і також порушує права позивача.

Враховуючи вищезазначене, позивач заявляла вимоги про поділ житлового будинку в натурі з виокремленням їх будинків на окремі адреси і встановлення порядку користування їх земельною ділянкою відповідно до висновку експертизи по часткам власності.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом, посилаючись на те, що вже на час придбання нею частини домоволодіння існував певний сталий порядок користування земельною ділянкою. Але незважаючи на це, позивач за зустрічним позовом зазначає, що запропонований позивачкою варіант розподілу земельної ділянки потягне за собою за частками власності порівну, звузить права відповідача, зменшить доступ до його будинку, створить перешкоди в користуванні майном та буде потребувати додаткових витрат на ремонтно-будівельні роботи, що і складає заявлену відповідачем шкоду. Таким чином, позивач за зустрічним позовом вважає, що первісні позовні вимоги не відповідають вимогам закону, викладені в обґрунтування позову доводи не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені жодним доказом, а дії позивачки направлені на навмисне завдання шкоди відповідачу, що неприпустимо.

Тому з метою захисту свого порушеного права та запобігання неправомірних посягань на своє майно ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про поділ будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування матеріальної і моральної шкоди та витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Поділено в натурі житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передавши позивачу ОСОБА_1 91/100 частку домоволодіння та відповідачу ОСОБА_2 9/100 часток цього домоволодіння і визначено за ними право приватної власності на відокремлені частки житлового будинку і узаконені в передбаченому законом порядку господарські будівлі і споруди з урахуванням сталого порядку користування земельною ділянкою та присвоєно домоволодінню відповідача номер будинку - АДРЕСА_1 , а домоволодінню позивача - АДРЕСА_1 . Встановлено порядок користування земельною ділянкою та виділено сторонам в користування частки відповідно до висновку № 7 судової оцінювальної та земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2018 року відповідно до сталого порядку користування земельною ділянкою: варіант № 1, додаток № 2 - позивачу ОСОБА_1 земельна ділянка, зафарбована в зелений колір, ОСОБА_2 земельна ділянка зафарбована в жовтий колір. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування матеріальної і моральної шкоди та витрат відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати та змінити оскаржуване рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційні скарги, не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а рішення суду - скасувати та постановити нове, яким задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 , в іншій частині рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 грудня 2004 року був укладений договір дарування, згідно з яким позивач ОСОБА_1 набула право власності на 91/100 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Реєстрація права власності в електронному реєстрі прав від 19 січня 2005 року.

01 вересня 1988 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Частки власності сторін мінялися через побудову житлового будинку Б-1 ОСОБА_4 , яка і подарувала свою частку позивачці. Актом ідеальних часток від 03 листопада 2004 року частки були визначені по Ѕ кожного співвласника, а вже договором дарування від 03 грудня 2004 року ОСОБА_1 придбала 91/100 частку вказаного домоволодіння, за відповідачем залишилося 9/100 часток.

Згідно з п. 2 Договору дарування 91/100 частина домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 820 кв. м. (крім того лишки 105 кв. м.) і складається з житлового шлакобетонного будинку літ. А-1, житловою площею 36.2 кв. м. житлового цегляного будинку літ Б-1, житловою площею 81.0 кв. м., вбиральні Е дощатої, душ Ж дощатого, навіса 3, споруди 1-18, замощення І. Для дарування 91/100 частина домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1 прим. 1-2, 1-3, (житловою площею 20.6 кв. м.), житлового будинку літ Б-1, (житловою площею 81.0 кв. м.,) танка б, споруд 1,2,3,6,7,1/2 №8, 11-18, замощення І.

Згідно п. 3 Договору дарування, зазначена частина домоволодіння визначена згідно з Актом ідеальних часток від 03 листопада 2004 року.

За клопотанням сторін судом була призначена експертиза. Згідно висновку № 7 судової оцінювальної та земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2018 року експертом надано два варіанти розподілу земельної ділянки: згідно сталого порядку користування і згідно часток власності.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідно здійснити розподіл за першим варіантом додатку № 2 - згідно сталого порядку користування земельною ділянкою, оскільки цей варіант передбачає наступне:

варіант №1 - порядок користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (враховуючи 91/100частку ОСОБА_1 та враховуючи 9/100 частки ОСОБА_2 ), відповідно до сталого порядку користування земельною ділянкою, з врахуванням вимог ДБН (Додаток № 2). В результаті дослідження встановлено, що відсутній доступ для співвласника ОСОБА_1 до зовнішньої стіни цокольного поверху житлового будинку, літ. «Б-1» із АДРЕСА_1 , що унеможливлює обслуговування вказаного будинку. Спірна площа зафарбована блакитним кольором на схемі земельної ділянки у додатку № 1. Також зафіксовано відсутність доступу для співвласника ОСОБА_2 до зовнішньої стіни житлового будинку, літ. «А-1» із сторони двору, яким користується ОСОБА_1 , що також не дає можливості для обслуговування вказаного будинку, спірна площа зафарбована жовтим кольором на схемі земельної ділянки у додатку № 1. Враховуючи вимоги ДБН 360-92** «Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджені наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44 із змінами та доповненнями (3), мовою оригінала «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту, відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1.0 м. При цьому повинно забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Відсутність доступу співвласником ОСОБА_1 (фото № 2 та № 3 в додатку № 6) та співвласником ОСОБА_2 ( № 5, 7 , 12 , 13 у додатку № 6) до належних на їх частки будівель, є порушенням вимог, вказаних в ДБН.

Першому співвласнику ( ОСОБА_1 ), з врахуванням доступу вольного поверху житлового будинку, літ. «Б-1» із сторони АДРЕСА_1 , виділити земельну ділянку, площею: 457.0 кв. м.(420 м. кв + 37 м. кв лишок) - на плані зафарбована жовтим кольором; - під житловим будинком літ. «Б-1», ґанком, літ. «б», самовільно зведеним гаражем, літ. «№ 7», водоколонкою, літ. «№ 13», ямою вигрібною, літ. «№ 14», ямою вигрібною, літ. «№ 15», ямою вигрібною, літ. «№ 16», ямою вигрібною, літ. «№ 18» - 169.1 кву. м., під ділянкою вільною від забудови - 287.9 м. кв.; разом складає 457 кв. м., що становить 13/50 частки від площі всієї земельної ділянки; вхід та в`їзд на земельну ділянку № 1 здійснювати через хвіртку та ворота, літ. АДРЕСА_1 .

Другому співвласнику ( ОСОБА_2 ), з врахуванням доступу до зовнішньої стіни житлового будинку, літ. «А-1» із сторони двору, що знаходиться в користуванні ОСОБА_1 виділити земельну ділянку, площею: 528.0 кв. м.(420 м. кв. + 108 м. кв. лишок) - на плані зафарбована зеленим кольором, житловим будинком літ. «А-1», сінями літ. «а 1», ґанком літ. «а», самовільно зведеним житловим будинком літ. «В-2», самовільно зведеною прибудовою літ. «В 1-1», ґанком літ. «в», самовільно зведеним гаражем літ. «Г», вбиральнею літ. «Е», душем літ. «Ж», самовільно збудованим сараєм літ. «Л», навісом літ. «З» - 138.3 кв., під ділянкою вільною від забудови - 389.7м. кв.; разом складає 528 кв. м., що становить 27/50 часток від площі всієї земельної ділянки; вхід та в`їзд на земельну ділянку № 2 здійснювати через хвіртку та ворота, літ. № 4 зі сторони АДРЕСА_1 .

На плані розділ земельної ділянки визначений лінією червоного кольору та вказані червоним кольором розміри довжини сторін ділянок, які виділяються в користування кожного з співвласників.

В п. 21 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року вказано наступне: виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішені спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою.

Дана угода не ущемляє законні права сторін, не позбавляє їх можливості належно користуватися своєю частиною будинку, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам та єдиним можливим варіантом визначення порядку користування земельною ділянкою з урахуванням власності сторін та сталого порядку користування своїми земельними ділянками.

Судом встановлено, що між власниками вказаних цього і сусідніх домоволодінь тривалий час ще до придбання своїх частин будинків був встановлений певний сталий порядок користування вказаною спільною земельною ділянкою загального користування.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_1 та поділення в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передавши позивачу ОСОБА_1 91/100 частку домоволодіння та відповідачу ОСОБА_2 9/100 часток цього домоволодіння і визначення за ними право приватної власності на відокремлені частки житлового будинку і узаконені в передбаченому законом порядку господарські будівлі і споруди з урахуванням сталого порядку користування земельною ділянкою та присвоєння домоволодінню відповідача номер будинку - АДРЕСА_1 , а домоволодінню позивача - АДРЕСА_1 та встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділити сторонам в користування частки відповідно до висновку № 7 судової оцінювальної та земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2018 року відповідно до сталого порядку користування земельною ділянкою: варіант № 1, додаток № 2 - позивачу ОСОБА_1 земельна ділянка, зафарбована в зелений колір, ОСОБА_2 земельна ділянка зафарбована в жовтий колір.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 90 ЗК (в редакції, що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу частини будинку) на землях міст при переході прав власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.

Частиною 1 ст.356 ЦК передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 цього кодексу.

Частиною 1 статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні ст. 88 ЗК при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

За правилом ч. 2 ст. 120 ЗК, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частина 4 ст.120 ЗК (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Аналіз змісту норм ст.120 ЗК дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Отже, за загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.120 ЗК, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень ст.120 ЗК у поєднанні з нормою ст.125 ЗК слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст. 318 ЦК кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).

Отже, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч.5 ст.319 ЦК).

Таким чином, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Згідно висновку № 7 судової оцінювальної та земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2018 року експертом надано два варіанти розподілу земельної ділянки: згідно сталого порядку користування і згідно часток власності.

Крім того, у експертному висновку зазначено, що при визначенні Варіантів № 1, 2 порядку користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 , експертом враховувались: порядок користування співвласниками приміщеннями житлового будинку; порядок користування приміщеннями та спорудами; вимоги будівельних норм.

Як вбачається, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідно здійснити розподіл за першим варіантом додатку № 2 - згідно сталого порядку користування земельною ділянкою.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки вважає, що саме другий варіант передбачає рівний розподіл земельної ділянки, не порушує вимоги будівельних норм та права сторін, та є найбільш доцільним, з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним із співвласників належним йому майном.

Таким чином, колегія суддів вважає, що необхідно встановити порядок користування земельною ділянкою та виділити сторонам в користування частки відповідно до висновку № 7 судової оцінювальної та земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2018 року: варіант № 2, додаток № 3 - порядок користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , враховуючи частки на житлові будинки та господарські будівлі: 91/100 частку ОСОБА_1 , 9/100 частки ОСОБА_2 , та по 1/2 частині земельної ділянки кожному:

- Першому співвласнику ( ОСОБА_1 ), з врахуванням доступу до цокольного поверху житлового будинку, літ. "Б-1" із сторони АДРЕСА_1 , виділити земельну ділянку, площею: 492,5 кв.м. (420 м. кв. + 72,5 м.кв. лишок) - на плані зафарбована жовтим кольором.

- під житловим будинком літ. "Б-1", ганком, літ. "б", самовільно зведеним гаражем, сходами, літ. "№7", водоколонкою, літ. "№13", ямою вигрібною, літ. "№14", ямою вигрібною, літ. "№15", ямою вигрібною, літ. "№16", ямою вигрібною, літ. "№18" - 169,1 кв.м.

(122,4 м.кв. + 4,2 м.кв. + 24,8 м.кв. + 12,7 м.кв. + 1,0 м.кв. + 1,0 м.кв. + 1,0 м.кв. + 1,0 м.кв.+ 1,0 м.кв.).

- під ділянкою вільною від забудови - 323,4 м.кв.

Разом складає: 169,1 кв.м. + 323,4 кв.м. = 492,5 кв.м. , що становить 1/2 частина від площі всієї земельної ділянки.

(492,5 м.кв. / 985 м.кв. = 0,5 або 1/2 частина )

Вхід та в`їзд на земельну ділянку № 1 здійснювати через хвіртку та ворота, літ. "№2" зі сторони АДРЕСА_1

- Другому співвласнику ( ОСОБА_2 ), з врахуванням доступу до зовнішньої стіни житлового будинку, літ. "А-1" із сторони двору, що знаходиться в користуванні ОСОБА_1 виділити земельну ділянку, площею: 492,5 кв.м. (420 м.кв. + 72,5 м.кв. лишок) - на плані зафарбована зеленим кольором.

- під житловим будинком літ. "А-1", сінями, літ. "а1", ганком, літ. "а" , самовільно зведеним житловим будинком, літ. "В-2", самовільно зведеною прибудовою, літ. "В1-1", ганком, літ. "в", самовільно зведеним гаражем, літ. "Г", вбиральнею, літ. "Е", душем, літ. "Ж", самовільно збудованим сараєм, літ. "Л", навісом, літ. "З" - 138,3 кв.м.

(22,1 м.кв. + 7,5 м.кв. + 0,8 м.кв. + 56,6 м.кв. + 11,3 м.кв. + 1,1 м.кв. + 20,1 м.кв. + 1,0 м.кв. + 1,3 м.кв. + 3,1 м.кв. + 13,5 м.кв.).

- під ділянкою вільною від забудови - 354,2 м.кв.

Разом складає: 138,3 кв.м. + 354,2 кв.м. = 492,5 кв.м., що становить 1/2 частина від площі всієї земельної ділянки.

(492,5 м.кв. / 985 м.кв. = 0,5 або 1/2 частина)

Вхід та в`їзд на земельну ділянку № 2 здійснювати через хвіртку та ворота, літ. "№4" зі сторони АДРЕСА_1 .

На плані розділ земельної ділянки визначений лінією червоного кольору та вказані червоним кольором розміри довжини сторін ділянок, які виділяються в користування кожного з співвласників.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо присвоєння домоволодінню відповідача номер будинку - АДРЕСА_1 , а домоволодінню позивача - АДРЕСА_1 , оскільки це не є прерогативою суду, з огляду на наступне.

Адреса об`єкта будівництва, адреса об`єкта нерухомого майна - унікальна структурована сукупність реквізитів, яка використовується для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Рішення про присвоєння або зміну адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна приймає уповноважений орган містобудування та архітектури.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в частині позовних вимог ОСОБА_1 про присвоєння домоволодінню адреси необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового, яким задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 Встановити порядок користування земельною ділянкою та виділити сторонам в користування частки відповідно до висновку № 7 судової оцінювальної та земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2018 року: варіант № 2, додаток № 3 - порядок користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , враховуючи частки на житлові будинки та господарські будівлі: 91/100 частку ОСОБА_1 , 9/100 частки ОСОБА_2 , та по 1/2 частині земельної ділянки кожному. На плані розділ земельної ділянки визначений лінією червоного кольору та вказані червоним кольором розміри довжини сторін ділянок, які виділяються в користування кожного з співвласників. В частині позовних вимог ОСОБА_1 про присвоєння домоволодінню адреси - відмовити.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_2 не надав суду доказів на підтвердження наявності обставин, які б давали підстави для визнання за ним права власності на вказане майно, а визнання права власності може вплинути на частки сторін, що звужує права позивача ОСОБА_1 . Не надано доказів і того, що ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_2 користуватися і розпоряджатися своєю земельною ділянкою, а тому суд вважає безпідставними є і вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, у зв`язку з чим також не підлягають задоволенню і вимоги щодо відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та відхиляє доводи його апеляційної скарги про те, що відсутність доступу до належної йому частини будинку А-1 з боку ОСОБА_1 є порушенням вимог державних будівельних норм, що було встановлено експертним висновком від 22.03.2018 року; діями ОСОБА_1 йому спричинено матеріальну шкоду, оскільки руйнується його житло, і для його поновлення необхідні грошові кошти у розмірі 47314,20 грн.; у зв`язку з чим апелянт вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Такі доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки належним чином не доведені ОСОБА_2 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, зокрема, не доведено, що ОСОБА_1 перешкоджає апелянту користуватися і розпоряджатися своєю земельною ділянкою, що саме діями ОСОБА_1 завдана матеріальна шкода житлу апелянта, а також недоведеними є вимоги щодо відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1997 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що апелянтом не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту завдання безпосередньо ОСОБА_1 матеріальної шкоди ОСОБА_2 , а також наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою позивачу за зустрічним позовом шкодою.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , матеріали справи та зміст рішення суду в оскаржуваній ним частині не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

А тому, колегія суддів вважає, що в цій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1703 грн. 81 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року в частині задоволення первинних позовних вимог - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі і встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Встановити порядок користування земельною ділянкою та виділити сторонам в користування частки відповідно до висновку № 7 судової оцінювальної та земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2018 року: варіант № 2, додаток № 3 - порядок користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , враховуючи частки на житлові будинки та господарські будівлі: 91/100 частку ОСОБА_1 , 9/100 частки ОСОБА_2 , та по 1/2 частині земельної ділянки кожному:

- Першому співвласнику ( ОСОБА_1 ), з врахуванням доступу до цокольного поверху житлового будинку, літ. "Б-1" із сторони АДРЕСА_1 , виділити земельну ділянку, площею: 492,5 кв.м. (420 м. кв. + 72,5 м.кв. лишок) - на плані зафарбована жовтим кольором.

- під житловим будинком літ. "Б-1", ганком, літ. "б", самовільно зведеним гаражем, сходами, літ. "№7", водоколонкою, літ. "№13", ямою вигрібною, літ. "№14", ямою вигрібною, літ. "№15", ямою вигрібною, літ. "№16", ямою вигрібною, літ. "№18" - 169,1 кв.м.

(122,4 м.кв. + 4,2 м.кв. + 24,8 м.кв. + 12,7 м.кв. + 1,0 м.кв. + 1,0 м.кв. + 1,0 м.кв. + 1,0 м.кв.+ 1,0 м.кв.).

- під ділянкою вільною від забудови - 323,4 м.кв.

Разом складає: 169,1 кв.м. + 323,4 кв.м. = 492,5 кв.м. , що становить 1/2 частина від площі всієї земельної ділянки.

(492,5 м.кв. / 985 м.кв. = 0,5 або 1/2 частина )

Вхід та в`їзд на земельну ділянку № 1 здійснювати через хвіртку та ворота, літ. "№2" зі сторони АДРЕСА_1

- Другому співвласнику ( ОСОБА_2 ), з врахуванням доступу до зовнішньої стіни житлового будинку, літ. "А-1" із сторони двору, що знаходиться в користуванні ОСОБА_1 виділити земельну ділянку, площею: 492,5 кв.м. (420 м.кв. + 72,5 м.кв. лишок) - на плані зафарбована зеленим кольором.

- під житловим будинком літ. "А-1", сінями, літ. "а1", ганком, літ. "а" , самовільно зведеним житловим будинком, літ. "В-2", самовільно зведеною прибудовою, літ. "В1-1", ганком, літ. "в", самовільно зведеним гаражем, літ. "Г", вбиральнею, літ. "Е", душем, літ. "Ж", самовільно збудованим сараєм, літ. "Л", навісом, літ. "З" - 138,3 кв.м.

(22,1 м.кв. + 7,5 м.кв. + 0,8 м.кв. + 56,6 м.кв. + 11,3 м.кв. + 1,1 м.кв. + 20,1 м.кв. + 1,0 м.кв. + 1,3 м.кв. + 3,1 м.кв. + 13,5 м.кв.).

- під ділянкою вільною від забудови - 354,2 м.кв.

Разом складає: 138,3 кв.м. + 354,2 кв.м. = 492,5 кв.м., що становить 1/2 частина від площі всієї земельної ділянки.

(492,5 м.кв. / 985 м.кв. = 0,5 або 1/2 частина)

Вхід та в`їзд на земельну ділянку № 2 здійснювати через хвіртку та ворота, літ. "№4" зі сторони АДРЕСА_1 .

На плані розділ земельної ділянки визначений лінією червоного кольору та вказані червоним кольором розміри довжини сторін ділянок, які виділяються в користування кожного з співвласників.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 про присвоєння домоволодінню адреси - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1703 грн. 81 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова