У Х В А Л А

20 березня 2020 року

м. Київ

справа № 520/9674/19

провадження № 61-4032 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара Олексія Миколайовича про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення тимчасової споруди, скасування реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Державного реєстратора комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О. М. про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення тимчасової споруди, скасування реєстрації права власності.

Одночасно, позивач звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви Одеська міська рада зазначила, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником нерухомого об`єкта - магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак, з нею було укладено лише договір на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності до 08 грудня 2018 року.

Право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна за відповідачем зареєстровано на підставі технічного паспорту, виданого ПП «УКРЕЛТРАНС» 07 грудня 2017 року, акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації, виданого 19 січня 1998 року інспекцією Держархбудконтролю. Однак, ані Одеська міська рада, ані її уповноважені органи земельну ділянку за вказаною адресою відповідачу чи третім особам у власність чи користування не надавали.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 травня 2019 року заяву Одеської міської ради про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нежитлову будівлю - магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, індексний номер: 38688971, номер запису про право власності: 23896729.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірну нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, індексний номер: 38688971, номер запису про право власності: 23896729.Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову взагалі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, при цьому, виходячи з принципів розумності та співмірності, з метою недопущення порушення прав інших осіб, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь територіальної громади м. Одеси, а також призвести до порушення прав третіх осіб, на користь яких можуть бути відчужені вищезазначені об`єкти нерухомості.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про забезпечення позову, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просила скасувати вказане судове рішення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11 травня 2019 року скасовано.

У задоволенні заяви Одеської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення, подану одночасно із позовною заявою, раніше ніж вирішив питання про відкриття провадження у справі, дійшов передчасного висновку про необхідність її задоволення, а також порушив встановлений законом процесуальний порядок розгляду такої заяви. Так, у даному випадку, судом у першу чергу необхідно було вирішити питання про можливість відкриття провадження у справі, і, разі відкриття провадження у справі, вирішувати питання про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

26 лютого 2020 року, через засоби поштового зв`язку, до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, в якій просило скасувати це судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення Одеська міська рада зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та вважає, що висновок суду не узгоджується з матеріалами справи.

Вважає, що суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови про скасування ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову не врахував твердження позивача, що скасування таких заходів може унеможливити виконання рішення суду, у випадку, якщо воно буде ухвалено на користь Одеської міської ради.

Крім того, зазначає, що права відповідача не порушено та не позбавлено його права володіння та користування майном, при цьому лише обмежено його право розпоряджатись даним об`єктом до закінчення судового розгляду справи, задля уникнення порушення прав третіх осіб та забезпечення можливості виконання в подальшому рішення руду.

Касаційна скарга Одеської міської ради подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати із Київського районного суду міста Одеси цивільну справу № 520/9674/19 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара Олексія Миколайовича про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення тимчасової споруди, скасування реєстрації права власності.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров