Провадження 6/756/136/20
У Х В А Л А

25 березня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Даневич А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05.10.2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 30005 від 26.04.2012 року в розмірі 203 549 грн. 21 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки укладеному з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а саме, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в розмірі по 545 грн. 16 коп. з кожного; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 133 грн. 33 коп. з кожного.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23.06.2018 року в указаній справі замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «А.В.Л.».

Постановою Київського апеляційного суду від 15.10.2019 року заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05.10.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «А.В.Л.», у позові до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року виправлено описку в постанові від 15.10.2019 року в частині стягнення судового збору за подання апеляційної скарги, а саме: у резолютивній частині вищезазначеної постанови суду замість помилково зазначеної суми судового збору, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.» на користь ОСОБА_3 «576 грн. 30 коп.» зазначити правильну суму - «3 053 грн. 24 коп.».

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про поворот виконання заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05.10.2015 року з посиланням на те, що цим судовим рішенням з них стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» 545 грн. 16 коп. судового збору, а також під час примусового виконання виконавчого листа за цим рішенням суду ними сплачено 54 грн. 51 коп. виконавчого збору та 330 грн. 33 коп. витрат виконавчого провадження, тому просять суду допустити повороти виконання цього судового рішення та стягнути з ТОВ «А.В.Л.» на користь ОСОБА_2 930 грн. 00 коп. та на користь ОСОБА_1 799 грн. 67 коп.

У подальшому від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про уточнення в якій вони просять суд стягнути в порядку повороту виконання рішення суду з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 930 грн. 00 коп. та на користь ОСОБА_1 799 грн. 67 коп.

У судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомили, тому їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про поворот виконання рішення суду на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

Згідно ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 року у справі №569/15646/16-ц).

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат між сторонами є обов`язком суду, який розглядає справу.

Підпунктом а) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України установлено, що резолютивна частина, постанови суду апеляційної інстанції, зокрема, складається із нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування чи зміни судового рішення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України не вирішення судом, що ухвалив рішення питання про судові витрати є підставою ухвалення додаткового рішення в поряду передбаченому цією статтею.

Враховуючи, що клопотання заявників в частині стягнення сплаченого судового збору, понесеного у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, по суті стосується нового перерозподілу судових витрат внаслідок скасування апеляційним судом рішення місцевого суду, правові підстави для вирішення порушеного ними питання в поряду повороту виконання судового рішення, визначеного ст. 444 ЦПК України - відсутні.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Таким чином, питання про повернення боржнику витрат понесених під час виконавчого провадження у разі його закінчення у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало примусовому виконанню вирішується державним чи приватним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» й до процесуальних повноважень суду не відноситься.

З огляду на викладене заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 444 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Суддя