У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.

за участю секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_1 Миколайовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020 року на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва надійшло подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Мотивує вимоги подання тим, що на виконанні у Деснянському РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4584/2014 від 17.03.2015 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 572 274,00 грн.

28.05.2015 на підставі ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження та надано строк боржнику для самостійного виконання рішення суду, проте, боржником рішення суду не виконується, а тому державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду.

Державним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо розшуку майна боржника, за рахунок якого було б можливе виконання рішення суду, а саме, подано запити до державних установ та отримано інформацію, про те, що: боржник на обліку в органах ПФУ не перебуває; боржник не працює; нерухоме майно та транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ, але згідно відповідей банків, кошти на рахунках боржника відсутні та боржник не є клієнтом банку.

Окрім того, державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_2 тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформаційної довідки № 186150381 від 24.10.2019 року квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 . Дана квартира була придбана під час шлюбу ОСОБА_4 з боржником ОСОБА_2 , а відповідно має ознаки спільного сумісного майна, за рахунок реалізації частки якого можливо погашення грошових зобов`язань боржника.

Враховуючи викладені вище обставини, старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черуха О.М. просить суд визначити Ѕ частку майна ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 , яким він володіє спільно з ОСОБА_4 .

Старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черуха О.М. до суду не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи.

Боржник ОСОБА_2 та стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали подання та справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.07.2014 року ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткової суми за договором позики.

23.09.2014 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 . Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові суми за договором позики від 25.10.2011 року в розмірі 1 097 420 /один мільйон дев"яносто сім тисяч чотириста двадцять/ грн. з яких: основна сума боргу - 537 750 грн., 2% річних за 34 місяці - 560 070 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 коп. (а.с. 47-50).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року було внесено виправлення до рішення суду від 23.09.2014 року, а саме:

- в мотивувальній частині рішення зазначити замість розрахунку заборгованості 45 000 доларів США х 12,95 грн. = 897 750 грн. - 360 000 грн. = 537 750 грн. (основний борг) вірний розрахунок 45 000 доларів США х 12,95 грн. = 582 750 грн. - 360 000 грн. = 222 750 грн. (основний борг), замість розрахунку 2% за кожен місяць 897 750 грн. х 68% = 610 470 грн. (610 470 грн. - 50 400 грн. = 560 070 грн.) зазначити правильний розрахунок - 582 750 грн. х 68% = 396 270 грн. (396 270 грн. - 50 400 грн. = 345 870 грн.), відповідно зазначити замість суми основного боргу та 2% за 34 місяці 560 070 грн. правильну загальну суму заборгованості 568 620 грн.;

- в резолютивній частині рішення суду виправити арифметичні помилки, зазначивши: "Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові суми за договором позики від 25.10.2011 року в розмірі 568 620 грн. з яких: основна сума боргу - 222 750 грн., 2% річних за 34 місяці -345 870 грн. (а.с. 105, 106).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відхилено, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року залишено без змін (а.с. 136-139).

28.05.2015 року головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Черухою О.М. було відкрито виконавче провадження (№47678703), на підставі виконавчого листа № 2-4584/2014, виданого Деснянським районним судом м. Києва 17.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми коштів в загальному розмірі 572 274,00 грн.

21.12.2017 року Деснянським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу, за наслідками розгляду подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черухи О.М. про розшук боржника, оголошено розшук боржника ОСОБА_2 (а.с. 160, 161).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року було задоволено подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черухи О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа (а.с. 194, 195).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року у задоволенні подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черухи О.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 було відмовлено (а.с. 243-247).

Як вбачається з матеріалів подання державного виконавця, за боржником рухомого та нерухомого майна не зареєстровано, на обліку в органах ПФУ він не перебуває, не працює, кошти на банківських рахунках боржника відсутні.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу, боржник ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 11.07.1981 року. З 29.09.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 186150381 від 24.10.2019 року, за ОСОБА_4 зареєстровано на праві власності майно - квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії договору купівлі - продажу від 29.08.1997 року та копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.08.2012 року, квартира АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно письмової заяви боржника ОСОБА_2 від 29.05.2018 року вбачається, що останній проживає у вказаній вище квартирі ( АДРЕСА_1 ).

На підставу звернення до суду з даним поданням старший державний виконавець Черуха О.М. посилається на те, що у зв`язку з відсутністю у боржника іншого майна, унеможливлюється виконання рішення суду, а тому стягнення має бути звернутим на майно боржника, яке перебуває у спільній сумісній власності його з ОСОБА_4 , тобто, на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно з частиною другої статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статей 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

За положеннями статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі й обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності суд також керується частиною другою статті 370 ЦК України, якою передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Так, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (частина друга статті 70 СК України).

З урахуванням викладеного суд вважає, що незалучення державним виконавцем Нефьодової Г.Д. до участі в розгляді подання призведе до порушення прав останньої, як співвласника спірного нерухомого майна.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року (справа № 753/21162/17).

Таким чином, задля встановлення всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання старшого державного виконавця Черухи О.М., у зв`язку з не залученням останнім до участі у розгляді вказаної справи ОСОБА_4 , як співвласника спірного нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 443 ЦПК України, ст. 370 ЦК України, ст. 60 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи Олександра Миколайовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Панченко