Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва, розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні, стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва, розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні, стягнення грошових коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 05 липня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Меморандум про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого метою його укладання є спільна взаємовигідна діяльність між Сторонами для створення і управління Проектом в сфері громадського харчування і подальше ведення господарської діяльності у вищезазначеному закладі. Меморандум є документом, що засвідчує наміри Сторін спільно управляти закладом громадського харчування- ресторану (літнього майданчика) (п.п. 1.1, 1.2). Крім того, 25 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Меморандум про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні за адресою: м. Київ, Харківське шосе , 210 (Національного університету «Одеська юридична академія»), відповідно до якого метою його укладання є спільна взаємовигідна діяльність між Сторонами для створення і управління Проектом в сфері громадського харчування і подальше ведення господарської діяльності у вищезазначеному закладі. Меморандум є документом, що засвідчує наміри Сторін спільно управляти закладом громадського харчування - ресторану (літнього майданчика) (п.п. 1.1, 1.2). Позивач свої зобов`язання щодо надання забезпечення фінансування виконала відповідно до п.4.2 Меморандумів в повному обсязі, що підтверджується актами передачі внесків від 05 липня 2017 року та від 25 вересня 2017 року. Відповідач в порушення умов Меморандумів до теперішнього часу не виконав жодного пункту укладених Меморандумів та фактично використав передані грошові кошти для власних потреб. У зв`язку з чим позивач просить розірвати меморандум про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва за адресою: АДРЕСА_1 укладений 05 липня 2017 року між позивачем та відповідачем; розірвати меморандум про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 210 (Національного університету «Одеська юридична академія»), укладений 25 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 16 0000 доларів США, що становить 387 360,00 грн.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

05 липня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Меморандум про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого метою його укладання є спільна взаємовигідна діяльність між Сторонами для створення і управління Проектом в сфері громадського харчування і подальше ведення господарської діяльності у вищезазначеному закладі. Меморандум є документом, що засвідчує наміри Сторін спільно управляти закладом громадського харчування- ресторану (літнього майданчика) (п.п. 1.1, 1.2) (а.с. 12-15).

Крім того, 25 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Меморандум про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 210 (Національного університету «Одеська юридична академія»), відповідно до якого метою його укладання є спільна взаємовигідна діяльність між Сторонами для створення і управління Проектом в сфері громадського харчування і подальше ведення господарської діяльності у вищезазначеному закладі. Меморандум є документом, що засвідчує наміри Сторін спільно управляти закладом громадського харчування- ресторану (літнього майданчика) (п.п. 1.1, 1.2) (а.с. 16-19).

Згідно акту передачі внесків від 05 липня 2017 року позивач передала відповідачу на виконання забезпечення фінансування 8 000,00 доларів США, що складає 208 000, 00 гривень станом на 05 липня 2017 року (а.с. 21).

Згідно акту передачі внесків від 25 вересня 2017 року позивач передала відповідачу на виконання забезпечення фінансування 8 000,00 доларів США, що складає 208 000, 00 гривень станом на 25 вересня 2017 року (а.с. 20).

Позивач просить розірвати Меморандум про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва за адресою: АДРЕСА_1 укладений 05 липня 2017 року між позивачем та відповідачем; розірвати Меморандум про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 210 (Національного університету «Одеська юридична академія»), укладений 25 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила про невиконання відповідачем до теперішнього часу жодного пункту укладених Меморандумів та фактичне використання переданих грошових кошти для власних потреб.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України.

Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав т обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ст ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Предметом доказування є доведення наявності істотного порушення договору та наявності шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності істотного порушення договору та наявності шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тому у задоволенні позовних вимог про розірвання Меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва за адресою: АДРЕСА_1 укладений 05 липня 2017 року між позивачем та відповідачем; розірвання Меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні за адресою: м . Київ, Харківське шосе , 210 (Національного університету «Одеська юридична академія»), укладений 25 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем, слід відмовити.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 16 0000 доларів США, що становить 387 360,00 грн. підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Пунктом 8.1 Меморандуму від 05 липня 2017 року сторони погодили, що відповідач зобов`язаний виплатити позивачу її інвестиційну частку, а саме, 8000,00 доларів США або еквівалент в гривні по курсу НБУ, що на 05 липня 2017 року становить 208 000,00 грн. 00 коп. на протязі 365 календарних днів з моменту початку реалізації проекту.

За змістом п.8.1 Меморандуму від 25 вересня 2017 року відповідач зобов`язаний виплатити позивачу її інвестиційну частку, а саме, 10000,00 доларів США або еквівалент в гривні по курсу НБУ, що на 25 вересня 2017 року становить 262600,00 грн. 00 коп. на протязі 180 календарних днів з моменту початку реалізації проекту.

Меморандум набирає чинності з моменті його підписання і діє до затвердження або укладення іншого господарського договору, що регулює господарські відносини між сторонами ( п.9.1).

Судом встановлено, що відповідно до п.4.2 Меморандумів позивачем передано відповідачу в забезпечення фінансування грошові кошти у розмірі 16 0000 доларів США.

Будь-яких належних та допустимих доказів виконання вимог п.8.1 Меморандумів відповідачем не надано.

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва, розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні, стягнення грошових коштів частково: у задоволенні позовних вимог про розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва, розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 , грошові кошти у розмірі 16 0000 (шістнадцять тисяч) доларів США.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 768,40 грн., та судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 3 873,60 грн., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги майнового характеру задоволено повністю, тому відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 3783,60 грн.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 610, 611, 612, 626, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва, розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні, стягнення грошових коштів задовольнити частково.

У задоволенні позовних вимог про розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності ресторану, літнього майданчика і виробництва, розірвання меморандуму про взаємне співробітництво по веденню господарської діяльності підприємства громадського харчування та фабрики кухні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 , грошові кошти у розмірі 16 0000 (шістнадцять тисяч) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 витрати по сплаті судового збору в сумі 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна