18.03.20 Справа № 522/7697/19
Провадження №2/522/3035/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми попередньої оплати за договором,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2019 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми попередньої оплати за договором.

Мотивує вимоги тим, що 10 вересня 2018 року, між Позивачем та Відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 91011 на поставку технічного обладнання (товару), згідно якого Позивач діяв як Покупець товару, а Відповідач як Продавець. Були узгоджені і зазначені у додатку № 1 від 10.09.2018 р., який є невід`ємною частиною Договору, номенклатура та кількість товару, строк поставки, ціни на товар і умови оплати. Так, відповідно до пункту 3.1.1. Додатку №1 та пункту 4.2. Додатку № 1 до Договору, Покупець сплачує передплату (аванс) за товар у розмірі 100 % його вартості, зазначеній у додатку № 1, у сумі - 94260,92 грн., строк поставки передплаченого товару - 13 листопада 2018 р. На виконання умов Договору Позивач, за згодою сторін Договору, сплатив Відповідачу передплату (аванс) за замовлений товар в сумі 94260,92 грн., що підтверджується даними Квитанції до прибуткового касового ордеру № 316 д 10.09.18 р., яка видана Відповідачем. Проте, Відповідач свого обов`язку за Договором не виконав і у визначений Договором строк не передав Позивачу передплачений товар. Крім того, у зв`язку із неотримання замовленого та оплаченого товару у встановлений Договором строк, Позивач втратив інтерес до отримання товару і 21.12.2018 року звернувся до Відповідача із Заявою про повернення попередньої оплати. Відповідач залишив зазначену заяву без відповіді і обов`язок повернути Позивачу попередню оплату за Договором у сумі 94260,92 грн. на цей час не виконав. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача попередню оплату за Договором № 91011 від 10.09.18 р. у сумі 94260,92 грн.

Провадження у справі відкрито 14 травня 2019 року за правилами загального позовного провадження.

Відзив на позов не надавався. Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року закрито підготовче провадження.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином.

Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 91011 від 10.09.2018 року, згідно умов якого Продавець продає, а Покупець купляє світлотехнічне обладнання (Товар), номенклатура та кількість товару узгоджуються сторонами і зазначається у додатках до Договору які є його невід`ємною частиною (пункт 1.1 Договору) (а.с.7).

Відповідно до пункту 3. Додатку №1 до Договору (Умови оплати), Покупець сплачує суму згідно Додатку двома частинами. Пункт 3.1.1 Додатку №1 до Договору Перша частина платежу - передплата у розмірі 100 % від суми даного Додатку, що складає - 94260,92 грн. Пункт 3.1.2 Додатку №1 до Договору Друга частина платежу - 0,00 % від суми даного Додатку Покупець сплачує при отриманні товару.

Згідно пункту 4.1. Додатку № 1 строк поставки по Додатку, при виконанні п. 3.1.2. - 13 листопада 2018 р. Пунктом 4.2. Додатку № 1 передбачено, що обладнання постачається на склад Покупця (а.с. 9-10).

Так, на виконання умов Договору, Позивач ОСОБА_1 сплатив Відповідачу ФОП ОСОБА_2 передплату за замовлений товар в сумі 94260 грн. 93 коп., підстава - оплата за д. 91011 від 10/09/2018, що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 316 від 10 вересня 2018 р., яка видана ФОП ОСОБА_2 , копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 14).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Однак, Відповідач свої зобов`язання за Договором купівлі-продажу № 91011 від 10.09.2018 року не виконав, та в обумовлений строк не поставив Позивачу товар, за який була проведена передоплата.

Положеннями ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів, які б спростовували невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, що стосується поставки товару, відповідач не надав.

Згідно ч. 2 ст. 263 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У зв`язку з чим, 21 грудня 2018 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою, в якій зазначив, що оскільки Продавець (Відповідач) станом на 21.12.2018 року, тобто більш чим 3 місяці, не надав Покупцю (Позивачу) передплачений товар, просив повернути сплачену суму в розмірі 2856,39 Євро, в гривневому еквіваленті 94260,93 гривні в повному обсязі. Про строк та форму оплати грошових коштів просив повідомити до 31 грудня 2018 року телефоном та письмово на поштову адресу (а.с. 19).

Проте, відповіді на дану заяву Позивач так і не отримав, що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою.

Судом встановлено, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання, чим порушені законні права та інтереси позивача.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте належного виконання зобов`язання відповідачами, як на дату подачі позову, так і протягом судового розгляду, не було здійснено.

При цьому, суд, керуючись положеннями ст. 417 ЦПК України, враховує правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 686/21962/15.

Так, відповідно до вказаної правової позиції «за положеннями частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

Враховуючи умови Договору, Додатку до Договору та положення ст.ст. 524, 533 ЦК України, суд дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, та з урахуванням поданої заяви про повернення сплачених коштів, вжив всіх заходів для вимагання виконання зобов`язань за Договором іншою стороною, між тим відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару, протягом строку, передбаченого Договором, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та вбачається необхідність задоволення позову.

Відповідно до положень статті 629 ЦПК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, відповідно до пункту 5.1. Договору купівлі-продажу № 91011 від 10.09.2018 року пряму матеріальну шкоду, спричинену невиконанням та/або неналежним виконанням умов Договору, яку одна його сторона нанесла іншій його стороні, підлягає відшкодуванню в повному обсязі стороною, яка спричинила дану шкоду згідно чинного законодавства України. Непрямий збиток та упущена вигода відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Із аналізу змісту вищевказаних норм випливає, що обов`язковою умовою звернення особи до цивільного суду є наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права та законного інтересу. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Таким чином, ОСОБА_2 істотно порушив норми Закону та умови договору № 91011 від 10.09.2018 року, не виконавши взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару, на умовах передбачених Договором, тому грошові кошти підлягають стягненню з Відповідача.

Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 942,61 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Так, відповідно статті 141 ЦПК України, ОСОБА_1 на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 629, 693 ЦК України, ст.ст. 141, 263 - 265, 282-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми попередньої оплати за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) суму попередньої оплати за договором № № 91011 від 10.09.2018 року у розмірі 94260 (дев`яносто чотири тисячі двісті шістдесят) гривень 92 коп. та сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 942,61 (дев`ятсот сорок дві) гривні 61 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 27 березня 2020 року.

Суддя Л. М. Чернявська