Провадження по справі №2/635/385/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Березовської І.В.,

секретар судового засідання Калягіна М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Інни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінрайт», третя особа ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Інни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінрайт», третя особа ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права власності, яким просить визнати незаконними дії Державного реєстратора Приватного нотаріуса Харченко Інни Анатоліївни, скасувати рішення Державного реєстратора Приватного нотаріуса Харченко Інни Анатоліївни щодо проведення 19.04.2019 року державної реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , запис за індексним номером 46634529, зобов`язати Державного реєстратора Приватного нотаріуса Харченко І.А. внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

24 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом заборони відчуження нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначала, що 18 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк» було укладено договір споживчого кредиту, право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта-Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25 травня 2012 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вище зазначеним кредитним договором між ПАТ «Сведбанк» та нею був укладений договір іпотеки від 18 серпня 2008 року, предметом іпотеки стала належна їй на праві власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 07 лютого 2019 року ПАТ «Дельта-Банк» відступив право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт». 19 квітня 2019 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».24 вересня 2019 року зареєстровано право власності за ОСОБА_3 , а 24 жовтня 2019 року - за ОСОБА_4 . Отже, аналізуючи послідовність та взаємозв`язок дій учасників справи, пов`язаних зі Спірною квартирою, позивач вважає, що ТОВ «ФК Фінрайт» намагається уникнути матеріальної відповідальності за незаконну перереєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач зазначає, що на даний час існує реальна загроза того, що в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 буде неможливо відновити право власності останньої на спірну квартиру у зв`язку із можливою новою перереєстрацією права власності на квартиру за іншою особою або у зв`язку із фізичним обмеженням доступу до спірної квартири теперішнім власником або у зв`язку із тривалими судовими процесами в разі пред`явлення позовних вимог третіх осіб до ТОВ «ФК Фінрайт», в яких також прогнозоване накладення арешту на спірну квартиру, що в свою чергу в подальшому істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду по даній справі.

Відповідно до ч. 1ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202923517, власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що допустивши забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд, в порушення вищевказаних вимог, може порушити права власника ОСОБА_4 , яка не є учасниками даної справи, зокрема, відповідачем.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Інни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінрайт», третя особа ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права власності- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя І.В. Березовська