Справа № 606/3211/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовлі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, для будівнництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за аресою АДРЕСА_1 , з якої 1/2 частка земельної ділянки належить їй на праві власності та 1/2 частка земельної ділянки спадкове майно за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 . За життя тітка ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла 1/2 житлового будинку, який розташований за аресою АДРЕСА_1 . У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину та видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 житлового будинку за аресою АДРЕСА_1 за заповітом. Постановою нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 земельну ділянки за законом у зв"язку з тим, що, земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , окрім цього відсутні документи що підтверджують їх родинні відносини. Посилаючись на наведене просила задовольнити позов.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнав.

Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча про час та місце був повідомлений в установленому законом порядку, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Іскань Республіка Польща склала заповіт, посвідчений секретарем Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області зареєстрований в реєстрі за №150, згідно якого заповіла 1/2 частку житлового будинку із надвірними будівлями за аресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна земельна ділянка для будівнництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за аресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:001:0077, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , (свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 11.09.2018року, актовий запис №81).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі мати вказана ОСОБА_3 , в графі батько - ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 є тіткою ОСОБА_1 , що підтверджується евакуаційним листом виданим у вересня 1945 року, архівною довідкою від 04.08.2004 року №П-11500-04/п Державного архіву Львівської області Львівської ОДА Головного управління при КМУ.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за заповітом на належну їй частку земельної ділянку, загальною площею 0,25 га, для будівнництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за аресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку прийняла спадщину. Постановою Теребовлянської державної нотаріальної контори за № 2411/02-14 від 15.11.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 земельної ділянки, у зв"язку з тим, що земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , окрім цього відсутні документи що підтверджують їх родинні відносинин. У справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу від 29 жовтня 2018 року за № 401 після смерті ОСОБА_2 за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_6 та подана заява від спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 . Станом на 15 листопада 2019 року в спадковій справі містяться документи про оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,2511 га передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_6 та 1/2 частку житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Спадщина після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відкрилась після 2004 року, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України 2004 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1265 у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку успадкувала належну їй частку спірної земельної ділянки, однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за слід визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, для будівнництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за аресою АДРЕСА_1 , з якої 1/2 частина земельної ділянки належить їй на праві власності та 1/2 частина земельної ділянки спадкове майно за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.3, 4, 12, 81, 200, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392, 1216 - 1218,1265, 1268, 1269 ЦК України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, для будівнництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за аресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:001:0077, з якої 1/2 частка земельної ділянки належить їй на праві власності та 1/2 частка земельної ділянки спадкове майно за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка