печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., перевіривши матеріали заявиОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство юстиції України, Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , яка передана судді Ільєвій Т.Г. 19.03.2020, про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Міністерство юстиції України, Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Вивчивши матеріали цивільної справи за вказаною заявою, приходжу до висновку, що її слід передати на розгляд до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Так, зі змісту вимог заяви ОСОБА_1 вбачається, що остання звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Приписи частини 1 статті 316 ЦПК України імперативно визначають, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Заявник у заяві зазначає, що також підтверджується і копією її паспорта, яка наявна в матеріалах заяви, адресу місця її фактичного проживання: АДРЕСА_1 , що за адміністративним поділом відноситься до Центрально-Міського району м.Кривого Рогу.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, застосовуючи положення норми пункту першого частини першої статті 31 ЦПК України, матеріали справи підлягають направленню для розгляду до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

У відповідності до положень частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з частиною третьою статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 27, 31, 353-356 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 757/12062/20-ц за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство юстиції України, Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - передати на розгляд до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу (Першотравнева вулиця, 12, Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50000).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Г. Ільєва