УХВАЛА

18 березня 2020 року

м. Київ

справа № 554/2205/19

провадження № 61-3666ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором від 05 квітня 2011 року № б/н в розмірі 122 545 грн 83 коп.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

18 вересня 2019 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , до закінчення судових дебатів подано заяву про розподіл судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу та фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, та 27 вересня 2019 року протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду поштою надіслано докази таких витрат у загальній сумі 55 500 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалу суду першої інстанції змінено, визначено, що по заяві ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом першої інстанції ухвалено додаткове рішення; в іншій частині залишено без змін.

24 лютого 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 05 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції додаткове рішення суду першої інстанції в частині зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу змінити і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення заяви; постанову апеляційного суду змінити, доповнивши висновком про повне задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та розподіл судових витрат на стадії апеляційного оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 лютого 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 . Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100= 210 200 грн).

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якої одним із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Оскарження судових рішень в частині стягнення витрат на понесених на правничу допомогу, не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Доводи заявника про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо «гонорару успіху»,справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для неї, оскільки в разі залишення оскаржуваних судових рішень без змін вона зазнає збитків, оскільки їй не компенсовано в повному обсязі всіх витрат на правничу допомогу, які вона понесла, а також посилання на те, що вона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, є необґрунтованими, оскільки нею не наведено належних обґрунтувань та наявності виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду.

При цьому, Верховний Суд дав оцінку та врахував: предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, за результатами чого не встановив наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська