Справа №428/8120/19
Провадження №2/428/732/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.07.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10500 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач погодився з тим, що підписана ним заява» разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами» складає договір. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 25.06.2019 року за ним утворилась заборгованість в сумі 115322,03 грн., яка складається з наступного: 2983,32 грн. - заборгованість за кредитом, 104770,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1600 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 5467,72 грн. - штрафу (процентна складова).

Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.07.2012 року в сумі 113322,03 грн. та судові витрати в сумі 1921 грн.

21.10.2019 року судом ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволені частково.

29.11.2019 року судом постановлено ухвалу про скасування заочного рішення від 21.10.2019 року та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Зеніна А.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача адвокат Бездоля О.В. в судове засідання не з`явився, надав пояснення, в яких заперечував проти позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що відповідач ніякого кредитного договору не укладав, а підписав лише анкету - заяву, яка не містила правил та умов кредитування. Жодних правочинів він з позивачем не укладав. Крім того, позивачем не надано доказів зарахування кредитних коштів на відкритий картковий рахунок, що може бути підтверджено лише меморіальним ордером чи платіжним дорученням. Заборгованість по штрафам та пені була нарахована в порушення приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім того, оскільки умови договору приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам та доведені до їх відома, а тому банк має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому споживач послуг банку приєднується лише до тих умов, з якими він був ознайомлений. У заяві позичальника, на яку посилається, позивач, взагалі не визначена процентна ставка, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Відповідач заперечує, що Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною договору, оскільки вони ним не підписані. АТ КБ «Приватбанк» в порушення приписів ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не повідомив його про умови кредитування і не узгодив їх з ними. Таким чином, між сторонами був укладений кредитний договір у вигляді заяви, підписаної сторонами, яка не містить строку повернення кредиту, не встановлює розміру відсотків за користування кредитом та розмір штрафних санкцій. Таким чином, усі сплачені відповідачем гроші на погашення кредиту є сплатою коштів на погашення тіла кредиту і не повинні зараховуватись для погашення будь-яких інших платежів, як то розрахував позивач. Жодних доказів того, що відповідач отримував інші картки, ніж та, що була отримана під час підписання анкети-заяви, позивач не надав. Відповідач не підписував жодних договорів про збільшення строків позовної давності. Заявив про застосування строків позовної давності. Просив суд розглянути справу без його участі та без участі відповідача.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Згідно з копією Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 17.07.2012 року, між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , останній отримав платіжну картку кредитку «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом за платіжною карткою кредитка «Універсальна Gold» в розмірі 8000 грн.

В цій Анкеті-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 17.07.2012 року ОСОБА_1 погодився з тим, що ця заява разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами складають між ним та банком договір надання банківських послуг.

Відповідач ОСОБА_1 отримав в АТ КБ «Приватбанк» кредитні карти № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 08.2017 року, що підтверджуються довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 29.11.2019 року №30.1.0.0/2-20190711/117.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 17.07.2012 року, зробленого позивачем, станом на 25.06.2019 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість в загальній сумі 115322,03 грн., яка складається з наступного: 2983,32 грн. - заборгованість за кредитом, 104770,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1600 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 5467,72 грн. - штрафу (процентна складова).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві-анкеті про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 17.07.2012 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Слід також відзначити, що у цій заяві-анкеті від 17.07.2012 року зазначений бажаний кредитний ліміт у розмірі 8000 грн.

Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , просив стягнути тіло кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, комісію, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Зазначені позовні вимоги обґрунтовані тим, що їх розмір і порядок нарахування, крім тіла кредиту, визначені у Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку ( https://privatbank.ua/terms/), і є невід`ємними частинами спірного договору.

Представник відповідача адвокат Бездоля О.В. заперечував проти того, що Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не були підписані відповідачем.

Доказів на підтвердження протилежного позивачем та його представниками надано не було.

При цьому в судовому засіданні не було встановлено, що саме з доданими до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг ознайомився відповідач ОСОБА_1 і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Не було встановлено і того, що вказані Умови та правила надання банківських послуг на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили саме такі умови щодо порядку нарахування, сплати і розміру процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що надані позивачем Витяг з Тарифів та Умов та Правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем ОСОБА_1 договору надання банківських послуг.

АТ КБ «Приватбанк» в порушення приписів ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» не повідомив ОСОБА_1 про умови кредитування і не узгодив їх з ним.

Таким чином, суд вважає, що між сторонами був безпосередньо укладений кредитний договір від 17.07.2012 року у вигляді заяви, підписаної сторонами, яка не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Зазначені висновки суду відповідають висновкам, зробленим Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17 за аналогічними правовідношеннями.

Представник відповідача адвокат Бездоля О.В. оспорював, що відповідач фактично отримав в АТ КБ «Приватбанк» і використав на власний розсуд грошові кошти, посилаючись на те, що банком не було надано доказів зарахування кредитних коштів на відкритий картковий рахунок, що може бути підтверджено лише меморіальним ордером чи платіжним дорученням.

Зазначені доводи представника відповідача є незмістовними, оскільки позивачем було надано виписку щодо операцій по кредитній картці ОСОБА_1 за період з 17.07.2012 року по 29.11.2019 року.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 17.07.2012 року по 28.08.2014 року, наданого позивачем, вбачається, що відповідач гроші в кредит не отримував.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 21.11.2013 року по 31.10.2019 року, наданого позивачем, вбачається, що відповідач отримав в кредит грошові кошти в загальній сумі 6150,55 грн., при цьому за цей же період відповідачем було повернуто гроші на картковий рахунок шляхом внесення готівки через термінали самообслуговування або внесення депозиту на загальну суму 13420 грн.

Зазначене свідчить про те, що відомості з виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 підтверджують, що відповідач повернув банку в повному обсязі грошові кошти, отримані ним в кредит.

Таким чином, оскільки відповідач кредитні грошові кошти повернув АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, то це дає підстави зробити висновок, про відсутність порушень прав позивача, т.я. боржник свій обов`язок щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів виконав в повному обсязі.

Представником відповідача було заявлено про застосування до вимог позивача строків позовної давності (загальної та спеціальної).

Суд вважає, що відсутні підстави для застосування строків позовної давності до вимог позивача щодо повернення кредиту, про що заявив представник відповідача, оскільки позивач не пропустив строку для звернення до суду з цією вимогою, а відповідач кредитні грошові кошти повернув банку в повному обсязі.

До вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів строки позовної давності не застосовуються, оскільки їх нарахування є необґрунтованим.

Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача судові витрати не відшкодовуються, оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б. 1-д, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Представник позивача: Гаренко Надія Володимирівна, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б. 50, паспорт НОМЕР_4 .

Представник позивача: Гребенюк Олександр Сергійович , місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 , паспорт серії НОМЕР_5 .

Представник позивача: Зеніна Анжеліка Олексіївна , місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б. 50 , паспорт НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Представник відповідача: адвокат Бездоля Олександр Володимирович, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 14, оф.21.

Суддя Ж. І. Кордюкова