Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Гальчинській А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 00,00 грн. на місяць, до досягненням дитини повноліття. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, сімейні відносини фактично припинені з листопада 2018 року. З даного часу спільна дитина проживає з позивачем та перебуває повністю на її утриманні, попри обов`язок обох батьків по утриманні дитини.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 01.10.2019 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Позивач додала, що її вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини просить залишити без розгляду, та подала відповідну письмову заяву в судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечив.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що з 12.04.2017 р. сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Позивачем 10.06.2019 р. подано до Подільського районного суду м. Києва позов до відповідача про розірвання шлюбу (справа № 758/7498/19).

Сторони по справі - позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьками малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 30.05.2017 р., актовий запис № 1549.

На момент розгляду справи малолітня донька сторін проживає разом з матір"ю - позивачем у справі за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечувалося відповідачем.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

Приписами ч. 2 ст.182 СК України (в редакції, яка діє з 08.07.2017 р.) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є людиною працездатного віку, відповідно до довідки про доходи від 12.02.2020 р. № 001395/СФ, що знаходяться в матеріалах справи, відповідач працює фахівцем з приймання та обліку товарів ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», магазин № 17_С Київ Дорогожицька, 2, з 28.11.2019 р. та отримав заробітну плату за час роботи (з 28.11.2019 р. по 31.01.2019 р.), за виключенням аліментів та інших утримань у розмірі 22287,23 грн.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на дитину віком дo 6 років, , до вікової категорії якої належить дитина сторін у справі, починаючи з січня 2020 - 1779 грн., з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн.

Так, в даному випадку на час набрання рішенням законної сили, тобто з 01.01.2020 р., 50% прожиткового мінімуму для дитини сторін у справі буде становити 889,50 грн.

Між тим, відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в т.ч. і обов`язку її утримання.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, маючи постійний офіційний дохід, здоровий за станом здоров`я, інших утриманців, крім їх спільної дитини, у нього не має, відповідач визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільного малолітньої доньки у заявленому розмірі 3 000,0 грн. щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним та достатнім, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. В зв`язку з чим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому у кожної зі сторін у справі при настанні таких обставин є право на подачу відповідного позову про зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 29.08.2019 року, і до повноліття дитини.

На підставі ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Крім цього, з відповідача згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 768,4 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.141, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 3 000, грн. (три тисячі грн. 00 коп.), які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 29.08.2019 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного рішення суду не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова