Справа №485/87/20
Провадження № 4-с/485/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пастух Лілія Михайлівна, на дії та рішення посадової особи органу виконавчої служби,

встановив:

27 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що на примусовому виконанні Очаківського МР ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області перебував виконавчий лист № 2-954, виданий 26 грудня 2006 року Снігурівським районним судом Миколаївської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, починаючи з 29 листопада 2006 року і до повноліття дитини. Зобов`язання по аліментам виконував належним чином. У 2013 році сплату аліментів припинено за досягнення дитиною повноліття.

У 2019 році йому відмовлено в оформленні спадкових прав на нерухоме майно за наявності арешту та заборони на відчуження належного йому майна, що накладені у 2010 році державним виконавцем.

За звернення до Очаківського МР ВДВС ГТУЮ, йому відмовлено у знятті арешту з майна у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження за закінченням строку зберігання; виконавчий лист повернуто головним державним виконавцем Пастух Л.М. 30.09.2013 стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" (у відповідній редакції) у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення.

Посилаючись на порушення державним виконавцем порядку звернення стягнення на майно, оскільки аліменти сплачувалися ним добровільно шляхом поштових переказів, квитанції на підтвердження чого надавалися ним державному виконавцю, жодних викликів від виконавчої служби він не отримував, актів про майновий стан або про відсутність за місцем проживання належного йому майна не складалося, про розмір заборгованості зі сплати аліментів не повідомлялося, просив визнати постанову головного державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Пастух Л.М. від 30.09.2013 про завершення виконавчого провадження № 2644199 з виконання виконавчого листа від 26.12.2006 № 2-954, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області у справі про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 неправомірною; зобов`язати поновити виконавче провадження і зняти заборону на відчуження належного майна.

Крім того, заявник просив поновити йому строк звернення до суду з даною скаргою.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Від представника скаржника ОСОБА_4 надійшла заява про слухання справи у її та заявника відсутність, скаргу підтримує у повному обсязі (вх. № 2020/20-вх. 27.03.2020).

Від начальника МР ВДВС Південного міжрегіональтного управління (м. Одеса) І.Вовченко надійшов відзив на скаргу, в якому виконавчий орган заявлені вимоги скаржника не визнав, пославшись на те, що у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 за закінченням строку зберігання, надати інформацію стосовно наявності або відсутності заборгованості зі сплати аліментів неможливо. Наявність поважних причин для повнолення пропущеного строку для оскарження постанови про повернення виконавчого документа стягувачеі на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 30 вересня 2013 року, не є можливим за відсутністю матеріалів виконавчого провадження, у зв`язку з чим і неможливо підтвердити або спростувати твердження скаржника про відсутність заборгованості зі сплати аліментів та про неповідомлення державним виконавцем скаржника про проведення будь-яких виконавчих дій. Тому, об`єктивно встановити порушення законодавства з боку головного державного виконавця Пастух Л.М. під час здійснення виконавчого провадження, а також при винесенні постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві не представляється можливим. За такого, просили відмовити у задоволенні скарги (вх. ЕП-368/20-вх. 04.03.2020).

Стягувач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до такого.

Як зазначає ОСОБА_1 у своїй скарзі, про наявність арешту на майно та завершення виконавчого провадження у вересні 2013 року без зняття арешту дізнався у 2019 році при оформленні свідоцтва про право на спадщину. До суду заявник звернувся 27 січня 2020 року.

Відповідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявник пропустив строк для звернення до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця без поважних причин, оскільки як вбачається з листа головного державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ковальської Ю.Ю. від 11 липня 2019 року (а.с.6), заявник дізнався про порушення свого права ще у липні 2019 року; з дня отримання листа та до дня звернення до суду сплинуло майже шість місяців. Поважних причин, які б перешкоджали заявнику своєчасно звернутися до суду, ним у скарзі не наведено й суду не надано.

Таким чином, оскільки скаргу подано після закінчення десятиденного строку з дня, коли заявник дізнався про порушення свого права, поважних причини пропущення даного строку не наведено, суд прийшов до висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі ст. ст. 126, 448, 449 ЦПК України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку для подання скарги рішення головного державного виконавця.

Скаргу Мурашкіна Валерія Костянтиновича, стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пастух Лілія Михайлівна, на дії та рішення посадової особи органу виконавчої служби, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.

Дата складання ухвали 27.03.2020.

Суддя