Справа № 199/9708/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Рудовій М.Ю.,

за участі учасників справи -

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за об`єднаними в одне провадження позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, та зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зарахування суми переплати на майбутній період, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач за первісним позовом звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, від якого народилися спільні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.12.2004 року шлюб між сторонами розірвано, а діти залишилися мешкати разом з позивачем.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є студентом третього курсу денного відділення Автотранспортного коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет». Відповідно до умов договору про № 44 від 08.08.2017 про підготовку фахівця, надання освіти є платною та становить суму в розмірі 30160,00 грн. за весь час навчання.

Відповідач у матеріальному забезпеченні повнолітнього сина у зв`язку з продовження його навчання участі не приймає, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позову та до досягнення ним 20 років або закінчення навчання.

Ухвалою від 12 грудня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.01.2020 до суду надішла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зарахування суми переплати на майбутній період.

Зустрічні позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_4 від другого шлюбу має ще одну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з позивачем за зустрічним позовом та перебуває на його утриманні.

На підставі рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області Васильківським районним відділом державної виконавчої служби південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 06.06.2018 з ОСОБА_4 стягувалось щомісячно на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до розрахункової довідки за виконавчим листом № 2/172/337/18 станом на 06.12.2019 переплата становить 11126,93 грн., яку позивач за зустрічним позовом просить суд зарахувати як переплату за майбутній період стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 у зв`язку з продовженням його навчання.

Крім того, ОСОБА_4 у зустрічній позовні заяві зазначив, що первісні позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 алементів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до закінчення навчання. При розгляді первісного позову ОСОБА_4 просив також врахувати, що на теперішній час він є безробітним, будь-яких заробітків чи доходів від здйснення будь-якої трудової діяльності, в тому числі як найманого працівника, ОСОБА_4 , не має. Також, просив врахувати, що має вади здоров`я, у 2017 році переніс інфаркт міокарда, має гіпертонічну хворобу ІІІ стадії 3 ступеню.

Ухвалою суду від 27.01.2020 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зарахування суми переплати на майбутній період, об`єднавши їх в одне провадження.

26.02.2020 до суду надійшов відзив на зустрічний позов, відповідно до якого ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із зустрічним позовом, оскільки вважає його не обгрунтованим. Так, ОСОБА_1 зазначає, що зустрічний позов подано представником позивача, адвокатом Полтавець Т.А, повноваження якої щодо підписання зустрічної позовної заяви належним чином не підтверджено. Також, ОСОБА_1 зазначає, що долучена позивачем за зустрічним позовом копія його паспорту не може братися до уваги, оскільки в ній відсутня вклеєна фотокартка при досягнення ним 45-річного віку. Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він є безробітним, а також того, що ним витрачаються кошти на його лікування. Щодо обгрунтувань позивача за зустрічним позовом його позовних вимог у частині зарахування надмірно сплаченої у якості аліментних платежів грошових коштів у сумі 11126,00 грн., як переплату на майбутній період стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання, ОСОБА_1 вказує, що така сума переплати не відповідає дійсності, а також наголошує на тому що позивачем за зустрічним позовом обраний неналежний спосіб захисту його цивільних прав та інтересів.

17 березня 2020 року розглянуто справу по суті та ухвалено рішення.

У судовому засіданні позивач первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, у задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причин неявки судові не повідомив.

Представник відповідача первісні позовні вимоги визнала частково, в частині стягення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до закінчення навчання, на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягала.

Третя особа на стороні позивача в судомову засіданні повідомив, що відповідач участь в його матеріальному забезпеченні в зв`язку з продовдженням навчання, не приймає, проте відповідач приймає участь в додаткових витратах на його утримання.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 вересня 2017 року навчається в Автотранспортному коледжі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на 3 курсі денного відділення спеціальності 274 «Автомобільний транспорт», контракта форма навчання, стипендію не отримує, що підтверджується копією довідки № 129 від 06.11.2019 (а.с. 14).

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що повнолітній син ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з його навчанням.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. 185 СК України суд вважає, що відповідач має обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач ОСОБА_4 також є батьком малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 32), тому, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина; стан здоров`я й матеріальне становище відповідача, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги первісного позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 (двадцяти три) - річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше).

Враховуючи результати розгляду первісного позову, суд, керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає можливим стягнути з відповіда на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 коп.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обґрунтованим.

Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов`язаний надати суб`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2018 (справа № 199/1483/18) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 ухвалено стягнути аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідго з розрахунковим листом, виданим старшим державним виконавцем Васильківського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_7 , станом на 06.12.2019 заборгованість по сплаті аліментів становить - переплата 11 126,93 грн. (а.с. 34).

Разом з тим, відповідно до наданої відповідачем за зустрічним позовом копії повідомленням про внесення відомостей про боржника до Єдного реєстру боржників, виданого Васильківським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області, станом на 25.09.2019 у ОСОБА_4 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 25.09.2019 за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 становить 30005,90 грн. (а.с. 60-61).

Отже, з олгяду на надані сторонами документи, не можливо встановити наявність переплати позивача за зустрічним позовом зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , оскільки відомості в наданих доказах суттєво різняться.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено порушення прав, свобод або інтересів позивача за зустрічним позовом, тому у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити.

Враховуючи результат розгляду зустрічних позовних вимог, суд, керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає можливи судові витрати віднести на рахунок позивача за зустрічним позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.3, 15, 199, 200 СК України, ст.ст.4, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28 листопада 2019 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 (двадцяти три) - річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше).

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зарахування суми переплати на майбутній період - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача за зустрічним позовом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 23.03.2020 року.

Суддя О.О. Богун

17.03.2020