Провадження № 2-з/522/183/20
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

25 березня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши без повідомлення учасників заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.12.2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 03.01.2020 року позов було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 09.01.2020 року та надано до суду докази про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 11.01.2020 року провадження у справі було відкрито з призначення до розгляду в підготовчому засіданні на 17.02.2020 року.

До суду 09.01.2020 року надійшло клопотання представника позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 13.01.2020 року у задоволенні клопотання відмовлено.

До суду 20.03.2020 року надійшло клопотання представника позивача, яке суддя отримала 23.03.2020р., згідно якого просив забезпечити позов шляхом накладення арешту та встановлення заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна:

- квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельної ділянки, площею 0,0107 га, кадастровий номер :29:006:0103, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ;

- квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .

Представник позивача вважає, що з урахуванням предмету позову, ефективним заходом забезпечення позову буде накладення арешту та заборона вчиняти реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, свідоцтво про право на спадщину на яке позивачем оскаржується. Вважає, що відповідачем будуть здійснюватись дії щодо подальшого відчуження спірного майна, що, на думку представника, у подальшому може ускладнити виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Стосовно пропозиції щодо зустрічного забезпечення представник зазначила, що оскільки заява про забезпечення позову подається виключно у зв`язку з недобросовісними діями відповідачів та є її наслідком, позивач вважає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Вивчивши подане клопотання суд приходить до наступних висновків.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК передбачено, що позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; та інше.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому. Зокрема, не допускається забезпечення позову шляхом заборони органам управління юридичних осіб приймати рішення, виконувати статутні функції, здійснювати господарську діяльність.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено до відповідачів вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, виданих 03.12.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також вимоги про визнання недійсним договорів відчуження земельної ділянки та будинку від 04.12.2019 року.

Також судом встановлено, що на розгляді судді Приморського районного суду м. Одеси перебуває ще справа №522/8840/19 за вимогами ОСОБА_1 , згідно яких позивача просить:

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_6 в період з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року;

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкоємцями ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_6 в період з 2012 року по 24.09.2019 року.

14.11.2019 року представником позивача подана заява про зміну предмету позову по якій просить суд:

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_6 в період з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року;

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкоємцями ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_6 в період з 2012 року по 24.09.2019 року.

- визнати право ОСОБА_1 на спадкування за законом разом із спадкоємцями другої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 року заяву про зміну предмету позову залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

19.11.2019 року подано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 14.11.2019 року.

Згідно ухвали суду від 04.12.2019 року по справі №522/8840/19 питання про прийняття заяви про зміну предмету позову буде вирішуватись в судовому засіданні, яке призначено на 10.02.2020р.

В судовому засіданні по справі №522/8840/19 розглянута заява від 14.12.2019 року про зміну предмету позову та відмовлено в її задоволенні, що підтверджується копією протоколу судового засідання від 10.12.2020 року.

Суд враховує, що саме лише посилання представника позивача у заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст. 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідачів спрямовані на відчуження нерухомого майна, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, суд вбачає, що у рамках даного позову позивачка не ставить питання щодо речових прав стосовно даного нерухомого майна. Окрім того, заявником не доведено належним чином доказів співмірності заявлених заходів забезпечення позову вартості майна, стосовно якого позивач просить застосувати заходи забезпечення позову, заявленим вимогам про вжиття заходів забезпечення позову.

Також з приводу зустрічного забезпечення суд, зазначає, що заявник не виконав вимоги цивільно-процесуального законодавства, зокрема, заявником не внесено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, а заявником лише зазначено відсутність необхідності забезпечення.

Частинам 1 та 2 ст. 154 ЦПК України визначено випадки обов`язкового та можливого застосування зустрічного забезпечення.

Право суду вимагати від особи зустрічного забезпечення гарантоване ст. 151 ЦПК України, де відзначено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Суд роз`яснює заявнику, що питання про застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, на заявника покладається обов`язок запропонувати зустрічне забезпечення.

Таким чином, пропозиція не застосовувати зустрічне забезпечення так як і відсутність необхідності зустрічного забезпечення не є пропозицією зустрічного забезпечення у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просила вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову у цій справі не є обґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 83, 89, 95, 151-153, 223, 247, 260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання недійсним договору купівлі-продажу, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Дата складання повну тексту ухвали суду 25.03.2020 року.

Суддя Л.В. Домусчі