Справа № 132/823/20
Провадження № 2/132/320/20
РІШЕННЯ

Іменем України

26.03.2020 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві позивач вказує, що в 1983 році заселився разом з сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , як молодий спеціаліст сільського господарства - агроном. Дана квартира була надана йому як працівнику колгоспу «Україна» с. Комунарівка згідно рішення загальних зборів уповноважених колгоспу «Україна» від 04.12.1981 року.

З вказаного часу вони стали постійно проживати в квартирі, за власні кошти проводили газопостачання в квартиру.

Позивач, як голова двору неодноразово звертався до керівництва колгоспу «Україна», а потім КСП «Україна» і ТОВ «Україна» за дозволом на приватизацію квартири, однак на той час це питання не було вирішено.

На даний час позивачеві стало відомо про те, що будинок в якому вони живуть, в тому числі і квартира АДРЕСА_2 не передані в комунальну власність Бережанської сільської ради, ТОВ «Україна», яке було правонаступником колгоспу «Україна», ліквідовано в 2010 році і нинішнє господарство РАЙЗ «Максимко» не є його правонаступником.

За вказаних обставин позивач звернувся в суд з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області в судове засідання також не з`явився, проте згідно довідки № 195 від 25.03.2020 року виконавчий комітет Бережанської сільської ради позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що в 1983 році позивач ОСОБА_1 заселився разом з сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , як молодий спеціаліст сільського господарства - агроном. Дана квартира була надана йому як працівнику колгоспу «Україна» с. Комунарівка згідно рішення загальних зборів уповноважених колгоспу «Україна» від 04.12.1981 року, що підтверджується архівним витягом № 02-1-262 від 05.06.2019 року з протоколів зборів.

З вказаного часу вони стали постійно проживати в квартирі, як вбачається з довідки виданої Бережанською сільською радою, за власні кошти проводили газопостачання в квартиру, що підтверджується викопіровкою з Робочого проекту газифікації будинку за 1989 рік.

Як голова двору позивач неодноразово звертався до керівництва колгоспу «Україна», а потім КСП «Україна» і ТОВ «Україна» за дозволом на приватизацію квартири, проте його питання залишалось невирішеним.

ТОВ «Україна» ліквідовано в 2010 році і нинішнє господарство РАЙЗ «Максимко» не є його правонаступником..

Крім того, власність на квартиру АДРЕСА_1 взагалі не зареєстрована, що вбачається з довідки керівника Калинівського РСП КП ВООБТІ № 620 від 11.09.2019 року.

Таким чином, позивач володіючи і розпоряджаючись квартирою АДРЕСА_2 чотирьохквартирного житлового будинку відкрито і на законних підставах вже більше 30 років, не може отримати документ про власність на квартиру. Спорів щодо вказаних будівель з третіми особами немає.

Згідно ст. 125 Житлового кодексу України позивачка не може бути виселена з квартири.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК встановлюються принципові засади набуття права власності. Ними є передусім відкритість переліку підстав його виникнення. Це означає, що право власності може набуватися у будь-який спосіб, що не суперечить закону. Зокрема, найбільш поширеною підставою набуття права власності, як і набуття цивільних прав взагалі, є правочини. Не менш важливою є й презумпція законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду.

Відповідно до ЦК України, право власності може набуватися на: а) майно, якого раніше не існувало, а відтак воно не мало власника (на нову річ, у тому числі на плоди та виготовлену продукцію, побудову тощо); б) майно, яке хоча й існувало, але права власності на нього ні в кого не було, або власник якого невідомий, або від якого власник відмовився чи втратив право власності; в) майно, яке перебуває у власності певної особи (до цієї групи можна віднести правочини; таку подію, як смерть особи з відповідним набором юридичних фактів, необхідних та достатніх для набуття права власності спадкоємцями; реорганізацію юридичної особи).

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.321, 328 ЦК України, 125 ЖК України, ст.ст. 12, 80, 81, 82, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею площею 64,3 кв.м., житловою площею 43,5 кв.в., з частиною підвалу площею 16,9 кв.м., частиною сараю літ. Б, площею 30 кв.м., сарай літ. Б1, убиральні літ.б3, вартістю 78200,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: