УХВАЛА

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 635/589/19

провадження № 61-3533 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на постанову Харківського апеляційного суду від 21 січня 2019 року в справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (штрафу, пені) за несплату орендної плати на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Сумській області звернулося до суду з указаним позовом та просило стягнути з відповідача на свою користь 303 508,02 грн штрафу за несплату орендної плати на земельну ділянку та 359,22 грн пені за кожний день прострочення орендної плати, а всього - 303 867,24 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 липня 2019 року в складі судді Назаренко О. В. позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 303 508,02 грн штрафу за несплату орендної плати в строки визначені договором оренди землі та 359,22 грн нарахованої пені за кожний день прострочення сплати грошового зобов`язання на розрахунковий рахунок Миронівської сільської ради Шосткінського району Сумської області.

Постановою Харківського апеляційного суду від 21 січня 2019 року в складі колегії суддів апеляційну скаргу задоволено, рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 липня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов залишено без задоволення, в зв`язку з тим, що договір оренди землі не набув чинності, а тому відсутні підстави для стягнення неустойки (штрафу, пені).

20 лютого 2020 року Головне управління Держгеокадастру у Сумській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Предметом позову в даній справі є майнова вимога про стягнення неустойки (штрафу, пені) за несплату орендної плати на земельну ділянку, ціна якої не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дана справа є справою незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, а тому з урахуванням предмету позову, характеру спірних правовідносин, складності справи Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Обставини, якими Головне управління Держгеокадастру у Сумській області обґрунтовує фундаментальне значення даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики, не беруться до уваги, оскільки зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що не дає підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року), Azyukovska v. Ukraine (Азюковська проти України) від 09 жовтня 2018 року.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на постанову Харківського апеляційного суду від 21 січня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук