Справа № 749/123/20
Номер провадження 2/749/127/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2020 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Шаповал З.О.,

за участі секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду м. Сновськ цивільну справу № 749/123/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Сновської РДА про встановлення піклування над неповнолітньою дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Сновської РДА про встановлення піклування над неповнолітньою дитиною, мотивуючи свої вимоги наступним.

Батьками позивача є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати позивача перебувала у шлюбних відносинах з 07.06.2003 року з його батьком, громадянином Росії. Життя в них не склалося і вони розійшлися, батько позивача виїхав до Росії на початку 2004 року.

Починаючи з 2004 року батько займається влаштуванням особистого життя, проживає окремо, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не цікавиться здоров`ям та не займається лікуванням, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, матеріальної допомоги не надає.

ОСОБА_2 жодного разу не відвідував школу, не спілкувалася з вчителем. Мати замінила батька в повному обсязі.

Але у 2015 році у матері, ОСОБА_4 знайшли пухлину молочної залози. Лікування та боротьба за життя не дала результатів. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За весь час хвороби , знаходилась поруч з позивачем бабуся- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті матері, він залишився один: без матері та батька. Закінчив 9 класів та вступив до ДПТНЗ "Сновське вище професійне училище лісового господарства"

Батько працює та проживає з іншою сім`єю в Росії. Переїхати жити на територію України у нього не має можливості та бажання. Він взагалі не може приїхати , оскільки на даний час існує воєнний конфлікт на Сході України. А він в свою чергу не хоче відмовлятися від громадянства України і не хоче жити з батьком в Росії.

У домі бабусі позивача для нього створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Бабуся матеріально забезпечена, має задовільний стан здоров`я, є пенсіонером за віком, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, повністю утримує його на даний час, створюючи для всі необхідні умови для всебічного розвитку та відпочинку.

Позивач з бабусею звернулися 27.08.2019 р. із заявою до служби у справах дітей Сновської районної державної адміністрації, щодо призначення його піклувальником бабусю- ОСОБА_3 , однак їм відмовили, оскільки є батько.

На підставі вищевикладеного просить встановити над ним піклувальником бабусю - ОСОБА_3 .

Позивач у підготовчому судовому засіданні відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні відсутній. В матеріалах міститься заява ОСОБА_2 , згідно якої останній не заперечує щодо встановлення над його сином ОСОБА_1 піклувальником бабусю - ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні відсутня, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник Служби у справах дітей Сновської РДА в підготовчому судовому засіданні відсутній, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.09.2008 року ( а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.07.2019 року ( а.с. 13).

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_1 . ( а.с.11, 29, ).

Згідно довідок № 30 від 10.02.2020 року, № 114 від 22.08.2019 року, у вихованні сина ОСОБА_1 його батько ОСОБА_2 участі не брав. А саме не супроводжував до школи та зі школи, батьківські збори не відвідував, навчанням дитини не цікавився. ( а.с. 14-15).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі проживає в Російській Федерації. ( а.с. 23-27).

ОСОБА_3 матеріально забезпечена, має задовільний стан здоров`я, є пенсіонером за віком, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась ( а.с. 31-37, 39-41,45).

З висновку органу опіки та піклування про неможливість встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_1 , від 23.03.2020 року вбачається, що орган опіки та піклування прийшов до висновку, що підстави для встановлення неповнолітньому ОСОБА_1 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування відсутні. Оскільки ОСОБА_1 має батька ОСОБА_2 , який не позбавлений батьківських прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 СК у дитини є право на звернення за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла 14 років.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Хоча у Конвенції відсутнє визначення та критерії принципу «найкращих інтересів дитини», адже кожна справа індивідуальна і при її розгляді всі обставини мають досліджуватися у сукупності та у відповідному контексті, ЄСПЛ (рішення у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, п. 76, 11 липня 2017 року) вказав, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно неблагонадійна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є неблагонадійним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Статтею 243 СК України визначено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. При призначенні опікуна для малолітньої особи враховується бажання підопічного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти.

Крім того, опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N34/166/131/88).

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

З матеріалів справи вбачається, що дитина ОСОБА_1 надав згоду на призначення його піклувальником бабусі - ОСОБА_3 . ( а.с. 47).

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866(далі - Порядок).

За змістом п. 3.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним, а також враховуються побажання самої дитини (за умови досягнення нею 10 років)

Правилами опіки та піклування, затвердженими Кабінетом Міністрів України від 26 травня 1999 року (наказ № 34/166/131/88), передбачено, що опіка (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки:

понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи

виїхали на постійне місце проживання або на постійне місце роботи за кордон чи перебувають у довготривалому відрядженні, та ін.

З наведених мотивів та враховуючи думку відповідача, який не заперечує щодо встановлення над його сином ОСОБА_1 піклувальником бабусю, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що наявні правові підстави для встановлення над неповнолітнім ОСОБА_1 опіки та призначення бабусі ОСОБА_3 з якою проживає дитина, оскільки батько протягом тривалого часу понад шість місяців, що передували зверненню до суду не проживає разом з сином, не займається його вихованням, не проявляє щодо дитини батьківської уваги та турботи.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачував судового збору у розмірі 840,80 грн., так як був звільнений від сплати судового збору, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Сновської РДА про встановлення піклування над неповнолітньою дитиною- задовольнити.

Встановити над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 піклування та призначити піклувальником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал