Справа № 2-7117/2009
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м.Біла Церква матеріали скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у виконавчому провадженні № 60647619, справа №2-7117/2009,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся АТ «Універсал Банк» із вказаною скаргою, мотивуючи тим, що 26 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори №003-2008-1652, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 93 000, 00 доларів США та №003-2008-1653, відповідно до якого позичальник отримав 62 000,00 доларів США. В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитними договорами, між сторонами укладено Договір іпотеки від 26 травня 2008 року за умовами якого в іпотеку передано трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено Договори поруки №003-2008-1652-Р та №003-2008-1653-Р. У зв`язку з неналежним виконання зобов`язань за кредитним договорами, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2009 року у справі № 2-7117/2009 року солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість в сумі 1 364 637,20 грн., а також понесені судові витрати судовий збір у сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250,00 грн., всього 1 366 587,20 грн.. Судове рішення перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Лановенко Л.О.. Під час проведення виконавчих дій встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.10.2009 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 13.10.2009 року. У листі від 13.12.2019 року Служба у справах дітей та сім`ї печерської районної в м.Києві державної адміністрації відмовила у наданні попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна. Оскільки у вказані квартирі зареєстрована малолітня дитина, приватний виконавець Лановенко Л.О. вважає, що без дозволу служби у справах дітей та сім`ї відсутні правові підстави для передачі предмету іпотеки на примусову реалізацію. Враховуючи зазначені обставини, представник АТ «Універсал Банк» Прудка О.В. звернувся до суду із скаргою де просить суд зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Людмилу Василівну провести усі необхідні заходи, щодо примусової реалізації в межах виконавчого провадження №60647619, кв. АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 без отримання згоди Органу опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації.

Приватний виконавець Лановенко Л.О. подала до суду пояснення по суті скарги в яких вказала, що 18 листопада 2019 року нею винесено постанову про арешт всього майна боржника, в 11 грудня 2019 року приватним виконавцем описано та арештовано нерухоме майно боржника, кв. АДРЕСА_2 та відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Євроексперт Груп». Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної державної адміністрації м. Києва не надала дозвіл на передачу майна на примусову реалізацію. Станом на 26 лютого 2020 року приватним виконавцем вживаються заходи щодо встановлення матеріального стану боржника, тому вважає, що правові підстави для задоволення скарги відсутні.

Оглянувши матеріали скарги з додатками та пояснення приватного виконавця з додатками, судом встановлено наступні обставини.

Встановлено, що 26 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори №003-2008-1652, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 93 000, 00 доларів США та №003-2008-1653, відповідно до якого позичальник отримав 62 000,00 доларів США.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитними договорами, між сторонами укладено Договір іпотеки від 26 травня 2008 року за умовами якого в іпотеку передано трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ..

Між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено Договори поруки №003-2008-1652-Р та №003-2008-1653-Р.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2009 року у справі № 2-7117/2009 року солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість в сумі 1 364 637,20 грн., а також понесені судові витрати судовий збір у сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250,00 грн., всього 1 366 587,20 грн..

Судове рішення перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Лановенко Л.О., ВП № 606476619.

Під час проведення виконавчих дій встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.10.2009 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 13.10.2009 року.

У листі від 13.12.2019 року Служба у справах дітей та сім`ї печерської районної в м.Києві державної адміністрації відмовила у наданні попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна.

Вирішуючи скаргу по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

В даному випадку АТ «Універсал Банк» є стягувачем у виконавчому провадженні, з примусового виконання рішення суду ухваленого за правилами ЦПК України.

Судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах врегульовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною восьмою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

У п.2.4.4. Договору іпотеки від 26 травня 2008 року ОСОБА_1 зобов`язався не надавати дозвіл на реєстрацію/прописку в житловому приміщенні, що складає предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди Іпотекодержателя.

Отже, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована в іпотечній квартирі ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто після укладення договору іпотеки.

У відповідності до частини третьої статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки). Саме до цього зводяться правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 02 жовтня 2019 року, справа № 754/15589/14-ц.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_3 , 01.07.2007 року зареєстрована в іпотечній квартирі в супереч умовам Договору іпотеки, сам факт її реєстрації не може розцінюватись як обґрунтування відсутності можливості звернення на нього стягнення.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Виходячи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що скарга АТ «Універсал Банк» є необґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 1,4,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447,451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилу Василівну провести усі необхідні заходи у виконавчому провадженні №60647619, щодо примусової реалізації в межах виконавчого провадження №60647619, кв. АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 без отримання згоди Органу опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

СуддяЛ. М. Кошель