Справа № 754/9050/19
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., розглянувши заяву адвоката Пеліхос Євгена Миколайовича про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, виданого 27.01.2020 року Деснянським районним судом м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває скарга адвоката Пеліхос Є.М., який є представником боржника ОСОБА_1 , на рішення старшого державного виконавця Стужук П.П. У вказаній скарзі, скаржник просить визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Стужука П.П. у межах виконавчого провадження № 61346891: про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2020 року, про арешт майна боржника від 21.02.2020 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.02.2020 року та арешт коштів боржника від 27.02.2020 року.

23.03.2020 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києві від 27.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради коштів у розмірі 19 000 283 грн. у рахунок відшкодування завданої кримінальним порушенням шкоди. Вказану заяву обґрунтовує тим, що виконавчий лист було видано на підставі заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року, ОСОБА_1 не було відомо про розгляд справи, вважає себе таким, що не вчиняв жодного кримінального правопорушення і до кримінальності відповідальності не притягувався, що свідчить про неможливість стягнення за його рахунок шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У ст. ст. 149, 150 ЦПК України містяться положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Разом із тим ст. 18 ЦПК України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однак, всупереч положенню п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України представнком боржника не надоно належних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Пеліхос Євгена Миколайовича про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, виданого 27.01.2020 року Деснянським районним судом м. Києва №754/9050/19 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 25.03.2020 року.

Суддя: