ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Справа № 212/10138/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по цивільній справі за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рагозіна Оксана Вадимівна, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2020 року, яке ухвалено суддею Чорним І.Я. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 27 січня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності.

Позовна заява обґрунтована тим, що 14.01.2000 року сторони у справі зареєстрували шлюб. В жовтні 2016 року сторони фактично припинили спільне про проживання, та тільки 23.01.2018 року рішенням суду шлюб між ними був розірваний. В період шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, у 2000 році вони, за спільні кошти, придбали трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а у 2011 році - автомобіль марки "Шевроле Авео" 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Позивач просив суд провести поділ спільного майна подружжя, визнавши за кожним з них право власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля марки «Шевроле Авео», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та 1/2 частку квартири, площею 63 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Проведено поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано за кожним право власності на: 1/2 ідеальну частку автомобіля марки «Шевроле Авео», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; 1/2 частку квартири, площею 63 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2615 грн. 90 коп.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рагозіна О.В., просить скасувати рішення суду в частині поділу квартири АДРЕСА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, посилаючись на те, що спірна квартира належить їй на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не було враховано судом першої інстанції. Також, просить розподілити судові витрати у справі.

При цьому, відповідачка зазначає, що судом не було враховано пояснення ОСОБА_1 про те, що після укладення шлюбу та до моменту придбання квартири він коштів, які були б спільним сумісним майном, не заробляв.

Відповідачка ОСОБА_2 наголошує на тому, що квартира придбана за кошти, які їй передав рідний брат, як частку у спадщині, що відкрилася після смерті їх матері.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

26 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 звернулися до суду апеляційної інстанції із заявою про затвердження мирової угоди, згідно якої вони дійшли згоди про наступне:

1/2 частина квартири АДРЕСА_2 є приватною власністю ОСОБА_4 , тому не є об`єктом позовних вимог;

визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 ;

визнати право власності на автомобіль марки «Шевроле Авео», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 ;

кожна із сторін несе судові витрати, понесені по справі, самостійно.

Відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними.

Отже, мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило виконується добровільно. У противному разі, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Вивчивши матеріали цивільної справи та зміст мирової угоди, суд вважає, що умови мирової угоди порушують права інших осіб, зокрема, ОСОБА_4 , яка є співвласником квартири АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності, тоді як умовами мирової угоди вирішено питання про виділення їй у власність частки цієї квартири.

Крім того, в мировій угоді сторони ставлять питання про поділ майна автомобіля марки «Шевроле Авео», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що не є предметом апеляційного перегляду, оскільки в апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рагозіна О.В., просить скасувати рішення суду в частині поділу квартири АДРЕСА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, а, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

За таких підстав, з урахуванням ст. 207 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у затвердженні мирової угоди і продовжити судовий розгляд.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 255, ст. 207, 260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні мирової угоди по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відкласти розгляд цивільної справи за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рагозіна Оксана Вадимівна, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2020 року на 11:20 годин 17 червня 2020 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду.

Про час та місце розгляду справи повідомити учасників справи.

Явка учасників справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2020 року.

Головуючий:

Судді: