Справа № 523/4188/20
Провадження №2/523/2617/20
У Х В А Л А

"23" березня 2020 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в місті Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №23640 від 07.10.2019р., таким, що не підлягає виконанню, через відсутність юридичних підстав, протиправність та необґрунтованість, оскільки розмір заборгованості є спірним, відсутнє письмове повідомлення боржника про порушення умов виконання зобов`язання.

З метою забезпечення позовних вимог, позивач разом із позовною заявою подала клопотання про забезпечення позову, в якому просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №23640 від 07.10.2018р року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С, про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» заборгованості в розмірі 19181,60 грн. та 650,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Також позивач просить встановити заборону на здійснення будь-яких дій відносно виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Заява обґрунтована тим, що існує гостра необхідність у забезпеченні позову, оскільки в разі їх невжиття можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ускладнення ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача .

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Всупереч вищезазначеному, позивачем не наведено обгрунтувань необхідності забезпечення позову. Лише посилання на гостру необхідність не є обгрунтуванням заяви, оскільки під час вирішення питання про необхідність забезпечення позову суду необхідно зробити висновки, що дійсно невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про необхідність повернення заяви.

Керуючись ст. ст.149-153, 260,261,353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупининення виконавчого провадження та заборони стягнення по виконавчому провадженню, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса - повернути.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення .

Ухвала складена та підписана 23.03.2020р.

Суддя: