Справа № 183/4031/19
№ 2/183/909/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Пащенко А.С.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, -
27 червня 2019 року ВЧ НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 8935,77 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що наказом командира ВЧ НОМЕР_2 30.10.2017 року № 223 солдата військової служби за контактом ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини з 06.04.2018 року та призначено на посаду номера обслуги 2 гранатометного взводу роти вогневої підтримки парашутно-десантного батальйону.
Під час проходження служби, відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сім`ї», а також на виконання наказу Міністерства Оборони України від 29.04.2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців ЗСУ» ОСОБА_1 , згідно роздавальної відомості №346 від 11.04.2018 року був забезпечений форменим одягом за рахунок державних коштів.
На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 03.07.2018 року №131 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 звільнений в запас, через службову невідповідність. Під час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття ОСОБА_1 з усіх видів забезпечення, на підставі зазначеного вище наказу, з солдата ОСОБА_1 згідно розрахункової платіжної відомості №198 та книги грошових стягнень і нарахувань, було утримано частково кошти в сумі 561,33 грн., в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу.
На адресу відповідача навправлялося повідомлення №41 від 21.01.2019 року про необхідність відшкодування майнової шкоди, однак станом на 01.06.2019 року відповідач вартість виданих йому предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, з урахуванням зносу в сумі 8935,77 грн. не відшкодував, тому посилаючись на вимоги ст.ст. 1166, 1212 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача спричинену майнову шкоду у зазначеному вище розмірі.
Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року відкрите провадження у справі (а.с. 20-21).
В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити позов у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2018 року №67, солдата військової служби за контактом ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та всі види забезпечення з 06 квітня 2018 року (а.с. 7).
В період з 07 травня 2018 року по 10 червня 2018 року ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину, внаслідок чого 03 липня 2018 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №131 від 03.07.2018 року, виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення з 04 липня 2018 року. Цим же наказом утримано із солдата ОСОБА_1 вартість обмундирування в сумі 9497,10 грн., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння (а.с.10).
Суду подано довідку - розрахунок №616 (а.с.11), у відповідності до якої з урахування строку носіння виданого речового майна ОСОБА_1 , та строку його недоносу, вартість речового майна, яке не вислужило встановлені строки становить 9497,10 грн., з яких кошти в сумі 561,33 грн. було утримано з відповідача під час виключення зі списків особового складу, що стверджується розрахунково-платіжною відомістю №198 (а.с.12).
Витягом з книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 за 2018 рік підтверджується наявність залишку до стягнення у розмірі 8935,77 грн. (а.с.13), у зв`язку з чим командиром військової частини 21.01.2019 року направлено відповідачеві повідомлення про необхідність у добровільному порядку погасити заборгованість, яка виникла по речовій службі у розмірі 8914,94 грн. (а.с.14).
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача вартості виданих предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, суд керується наступними нормами закону.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до абзацу 2 пункту 1 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сім`ї» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Суду надано копії роздавальної відомості № 346 від 11.04.2018 року, у відповідності до якої ОСОБА_1 був забезпечений форменим одягом за рахунок державних коштів, за нормами, визначеними Міністерством оборони (а.с. 8-9).
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оброни України № 232 від 29.04.2016, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Як зазначав суд вище, солдат військової служби за контактом ОСОБА_1 звільнений з військової служби за службовою невідповідністю.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов ВЧ НОМЕР_1 обґрунтований та підлягає задоволенню, вартість виданого солдату ОСОБА_1 предметів речового майна підлягає стягненню, оскільки строк його носіння не закінчився, а тому, з відповідача на користь позивача належить стягнути грошову суму у розмірі 8935,77 грн.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦК України з відповідача на користь відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Військової частини НОМЕР_1 , - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) грошову суму у розмірі 8935 (вісім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн., 77 коп., в якості відшкодування майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.