Справа № 368/103/20
Рішення

Іменем України

"26" березня 2020 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

Присяжних: Гриценко Н.В.

Лавриненко Л.В.

При секретарі: Токовенко Н.О.

З участю учасників процесу:

Заявник: ОСОБА_1 .

Законний представник: ОСОБА_2 .

Прокурор: Вдовенко Л ОСОБА_3 .

Особа, щодо якої подано заяву: ОСОБА_4 .

Інші учасники процесу, - свідок: ОСОБА_5

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області цивільну справу за заявою лікаря психіатра КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» Чубка Петра Петровича, заінтересовані особи, - ОСОБА_2 , прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, суд, -

В С Т А Н О В И В :

31.01.2020 року на ардесу Кагарлицького районного суду надійшла заява лікаря психіатра КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» Чубка Петра Петровича, заінтересовані особи, - ОСОБА_6 , прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, в якій завник просить суд винести рішення, на підставі якого:

- винести рішення гр. ОСОБА_4 , 1967 р.н., мешканці АДРЕСА_1 А Київської АДРЕСА_2 про проведення психіатричного огляду в комунальному некомерційному закладі Київської обласної ради «Обласне психіатрично наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 8, Васильківського району Київської області.

Свої вимоги заявник в мотивувальній частині заяви обгрунтовує наступним.

17.12.2019 року лікарю психіатру КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» надійшли копії заяв (сусідів та родичів) та відношення голови села Бендюгівка стосовно неадекватної та агресивної поведінки мешканки АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , 1967 р/н, з проханням прийняти міри медичного характеру.

Зі слів родичів - ОСОБА_4 років 20 тому перебувала на стаціонарному лікуванні в ТМО «ПСИХІТР1Я», діагноз вони назвати не можуть. Відповіді на запит №878 від 17.12.2019 р. директору психоневрологічного диспансеру м Києва вул. Миропільська, 8 на адресу не находило.

На даний час ніде не працює. Коштів для існування не має. Існує за рахунок мами. Проживає в неопалюваному будинку.

Безцільно ходить по селу. Конфліктує з сусідами та родичами. Брутально лається. Погрожує фізичною розправою. Поведінка корекції не піддається. Виказує маячні ідеї відношення: «сусіди купили будинок, щоб за нею слідити».

На підставі наведеного та керуючись ст.11 ч. 2 та ст. 14 ч. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу», - заявник просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині заяви.

31.01.2020 року на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

31.01.2020 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 293, 294, 339, 340 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 16 год. 00 хв. 31.01.2020 року.

В подальшому судові засідання неодноразово відкладалися в зв`язку з неявкою в судове засідання особи, відносно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги в примусовому порядку, - ОСОБА_4 та її сина, - ОСОБА_2 .

В судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2020 року, лікар психіатр ОСОБА_1 вимоги, викладені в заяві, підтримав в повному обсязі, обгрунтовував свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині його заяви.

Зазначив, що станом на даний час ОСОБА_4 являє загрозу оточуючим а також собі, так як не може забезпечити свою нормальну життєдіяльність.

В судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2020 року, прокурор ОСОБА_7 вимоги, викладені в заяві, - підтримала в повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2020 року, заінтересована особа, - ОСОБА_2 вимоги, викладені в заяві, - підтримав.

Додатково пояснив, що він є рідним сином ОСОБА_4 .

Станом на даний час його мати веде себе неадекватно, веде себе агресивно по відношенню до оточуючих, так, нещодавно він розбороняв свою матір, яка затіяла бійку з жителькою с. Бендюгівка Кагарлицького району, - біля сільської ради.

Просить задовольнити заяву лікаря психіатра та надати психіатричну допомогу його матері в примусовому порядку, так як вона, окрім того, що агресивно відноситься до оточуючих, не може забезпечувати своє існування, так як як веде себе крайньо неадекватно.

В судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2020 року, особа, відносно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги в примусовому порядку, - ОСОБА_4 вела себе неадекватно, кричала, ображала інших учасників процесу.

На запитання суду ОСОБА_4 зазначила, що вона є цілком адекватною людиною, що все, що зазначено в заяві лікаря психіатра, - це є цілком суцільний обман.

Її хочуть помістити до психіатричної лікарні лише тому, що хочуть позбавити її житла, та не віддавати їй 3000 доларів США, які вона дала сину на зберігання.

Вона не відноситься агресивно до оточуючих, - це вони, навпаки агресивно відносяться до неї.

Взагалі вона вірить в ОСОБА_8 , живе в монастирі, молиться Богу, та в монастирі у неї є «покровителі», які на неї чекають, а тому вона після судового засідання має намір поїхати до своїх «покровителів» в монастир, де на неї вже чекають.

ОСОБА_2 є її рідним сином, а тому вона не розуміє, чому він написав заяву лікарю психіатру, можливо, це обумовлене тим, що він не хоче їй віддавати 3000 доларів США, які вона дала йому на зберігання.

Працювати вона не хоче, а хоче поїхати в монастир.

В судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2020 року свідок ОСОБА_5 дала настіпні показання:

ОСОБА_4 є її рідною донькою.

У ОСОБА_4 з психічним здоров`ям було все нормально, поки вона не народила дитину, - сина ОСОБА_2 .

Вважає, що можливо, що дана дитина була пізньою, її донька під час пологів перенесла стрес.

На час народження дитини її донька проживала в Греції, коли сину виповнилося 1 рік, її донька з сином переїхали жити в Україну.

В 1999 році у її доньки загострилася хвороба, внаслідок чого вона попала на обстеження в психіатричну лікарню в м. Києві, після чого неодноразово лікувалася в психіатричних закладах під час загострення погрішення психічного стану.

Її донька спочатку жила в квартирі в м. Києві, потім продала квартиру та купила будинок в м. Кагарлику, потім продала будинок в м. Кагарлику, та купила будинок в м. Ржищеві, після чого продала будинок в м. Ржищеві, та поїхала до своєї подруги в Крим, побувши в Криму, приїхала, та, в зв`язку з тим, що їй не було де жити, вона дозволила своїй доньці жити в будинку в с. Бендюгівка, де її донька на даний час і живе.

В останній час її донька веде себе дуже агресивно до оточуючих, внаслідок чого сусіди постійно на неї скаржаться в сільську раду.

Також її донька агресивно відноситься до неї та постійно вчиняє з нею сварки, а недавно її донька побила її у веранді будинку, попередньо позакривавши двері.

На її думку її донька на даний час представляє загрозу як собі, так як не може себе забезпечити необхідними умовами, - не може повноцінно харчуватися, забезпечувати санітрано гігєнічні умови для власного проживання, та представляє загрозу оточуючим, так як постійно влаштовує з оточуючими бійки, а тому вважає, що заяву лікаря психіатра слід задовольнити.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення вимог, викладених в заяві, обгрунтовуючи своє рішення наступними обставинами справи, та нормами права.

Підсудність.

Згідно ч. 1 ст. 339 ЦПК України:

За умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Як вбачається з матеріалів справи, особа, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги в примусовому порядку, - ОСОБА_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно, з огляду на місце реєстрації та проживання ОСОБА_4 , - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції, - на підставі ч. 1 ст. 339 ЦПК України

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.

Особа, щодо якої вирішується питання надання психіатричної допомоги в примусовому порядку (проведення психіатричного огляду), - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий 25 січня 2002 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 .

Заявник, - ОСОБА_1 , лікар психіатр комунального некомерційного закладу Кагарлицької районної ради «Кагарлицька центральна районна лікарня».

Відповідно, в даному випадку лікар психіатр є правомочним суб`єктом звернення в справах даної категорії.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

17.12.2019 року на адресу Головного лікаря Кагарлицької ЦРЛ надішов лист відношення від сільського голови с. Бендюгівка Кагарлицького району Київської області, вих. № 366 від 17.12.2019 року, - щодо прийняття мір медичного характеру до жительки с. Бендюгівка Кагарлицького району Київської області ОСОБА_4 .

До вищевказаного листа відношення додано заяви жителів с. Бендюгівка Кагарлицького району Київської області ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , а також заяву ОСОБА_2 .

Так, згідно заяви ОСОБА_9 , яка датована 09.12.2019 року, та подана на ім`я голови с. Бендюгівка Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_9 просить прийняти міри до ОСОБА_4 , так як вона поводиться щодо неї, вживає нецензурні слова, постійно провокує на бійку, на яку вона особисто не реагує.

ОСОБА_4 вимгає в неї продати будинок, аргументуючи це тим, що вони придбали будинок, щоб цілодобово слідкувати за ОСОБА_4

ОСОБА_4 стверджує, що вона постійно спостерігає за нею з вікна свого будинку.

Також ОСОБА_9 наголошує на тому, що у неї на вихованні знаходиться малолітня дитина, яка через агресивну поведінку ОСОБА_4 боїться знаходитися на подвір`ї будинку.

Так, згідно заяви ОСОБА_9 , яка датована 16.12.2019 року, та подана на ім`я голови с. Бендюгівка Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_9 просить прийняти міри до ОСОБА_4 , так як вона ІНФОРМАЦІЯ_2 близько восьми годин ранку зайшла до неї на подвір`я, стала їй погрожувати, та повідомила, що до неї приїжджав лікар психіатр, від якого вона заховалася, і тому ОСОБА_4 була вимушена особисто спілкуватися з тим лікарем, та показувати де вона проживає.

Далі ОСОБА_4 погрожувала розбити вікно її будинку, отруїти собаку, бо собака гавкає, та заважає ОСОБА_4 спокійно спати, також погрожувала розбити ліхтаря в подвір`ї, бо ліхтар світить для того, щоб за нею спостерігати.

ОСОБА_9 звертає увагу на ту обставину, що у неї з ОСОБА_4 спільний колодязь, а тому вона вимушена ходити до колодязя лише ввечері, з чоловіком, коли він приїздить з роботи.

Так, згідно заяви ОСОБА_9 , яка датована 16.12.2019 року, та подана на ім`я голови с. Бендюгівка Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_9 просить прийняти міри до ОСОБА_4 , так як вона неодноразово агресивно поводиться, кидається у бійку, обзиває нецензурними словами, на її спробу зателефонувати в поліцію ОСОБА_4 вибила у неї з рук телефон, та вдарила її в обличчя.

Зі сторони ОСОБА_4 у її адресу йдуть постійнв погрози фізичною розправою, вбивством.

ОСОБА_4 вимагає від неї, щоб вона не ходила по вулиці повз двір ОСОБА_4 ..

Вона особисто працює в магазині позмінно, - тричі на тиждень, під час чого ОСОБА_4 поводиться до неї агресивно.

Також ОСОБА_4 агресивно поводиться по відношенню до її доньки ОСОБА_9 , - вимагає, щоб її донька продала будинок, який розташований поруч з будинком ОСОБА_4 , аргументує свою вимогу тим, що вважає, що її донька спостерігає за нею цілодобово.

Так, згідно заяви ОСОБА_5 , яка датована 12.12.2019 року, та подана на ім`я голови с. Бендюгівка Кагарлицького району Київської області, заявник просить прийняти міри до її дочки ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

АДРЕСА_4 років тому її донька проходила лікування в лікарні ім. Павлова.

Зараз стан здоров`я погіршився. Агресія до неї, та сусідів. Неодноразово вона зверталася до правоохоронних органів на агресивні дії її доньки.

Працювати ОСОБА_4 не зможе, а вона самостійно оплачує всі комінальні послуги.

Так як вона є інвалідом ІІІ групи, вона не зможе забезпечити свою доньку всим необхідним.

Так, згідно заяви ОСОБА_2 , яка датована 12.12.2019 року, та подана на ім`я голови с. Бендюгівка Кагарлицького району Київської області, заявник просить допомгти у вирішенні питання та прийняти міри стосовно психічного здоров`я його матері, - ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Питання полягає в тому, що вона неспроможна забезпечувати свою життєдіяльність та становить загрозу своєму життю та життю оточуючих. Зараз ніде не працює, грошей на самостійне існування його мати не має.

Неодноразово були виклики правоохоронних органів через бійки його матері та неадекватну поведінку з родичами та сусідами.

Раніше його мати була на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні ім. Павлова.

По результатах перевірки іноформації, викладеної в листі відношенні Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області за вих. № 366 від 17.12.2019 року, лікарем психіатром КНП КРР «Кагарлицька районна лікарня» ОСОБА_1 у відношенні ОСОБА_4 , 1967 року народження, складено медичний висновок, в якому зазначено:

Свідомість ясна, доступна продуктивному формальному контакту, багатослівна, емоційно нестабільна, в процесі бесіди швидко афектується, конфліктна. Виказує маячні ідеї відношення. Безцільно ходить по селу. Конфліктує з сусідами та родичами. Погрожує фізичною розправою. Поведінка корекції не піддається. До свого стану не критична. Не усвідомлює свого хворобливого стану та необхідність в лікуванні.

Діагноз: Біполярний афективний розлад.

Враховуючи вищесказане, наявність агресивної та неадекватної поведінки, що не піддається корекції, а також некритичне ставлення до свого стану, небезпеку для оточуючих, та відмову від психіатричної допомоги, потребує примусового обстеження в умовах КНП КОР «ОПНМО» смт Глеваха вул. Вокзальна, 8 Васильківського району.

Окрім того, в матеріалах справи міститься довідка за вих. № 061/203/06 241, яка видана 06.02.2020 року КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня № 2», в якій зазначено наступну інформацію:

На Ваш № 878 від 17.12.2019 р. (за вхідним №119 від 31.01.2020р.) повідомляємо, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , перебувала під наглядом лікаря - психіатра нашого закладу з 1999р. по 2011р. з діагнозом: Шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдна форма. Виражений апатико-дисоціативний дефект.

З архівної медичної документації: спадковість психопатологічно обтяжену заперечує. Ранній розвиток без особливостей. Освіта середньо-спеціальна. Працювала офіціанткою, оператором. Часто змінювала місця роботи. З 2003р. не працює. Інвалідності внаслідок психічного розладу не має. Розлучена, є син.

Психічні розлади спостерігаються з 1999 р., коли вперше змінилась поведінка, з`явились маячні переживання. Вперше лікувалась стаціонарно в ПНЛ № 1 ім. Павлова з діагнозом: Шизофреноподібний розлад (23.07.1999р. - 13.08.1999р.) В подальшому неодноразово лікувалась стаціонарно в ПНЛ № 1, ПНЛ № 2, денному стаціонарі з діагнозом: Шизофренія. Востаннє в ПНЛ № 2 - 21.08.2003р. - 27.08.2003р. Дільничного лікаря відвідувала регулярно, амбулаторно приймала - трифтазін, азалептол - регулярно.

20.10.2011р. знята з обліку в зв`язку з виїздом до іншого міста. Виписку з амбулаторної карти ОСОБА_4 отримала на руки за її особистою заявою.

Вищезазначені ознаки дають можливість суду запідозрити в ОСОБА_4 наявності тяжкого психічного розладу, що, відповідно, може являти собою загрозу як для оточуючих так і для неї самої.

Попередній діагноз, поставлений лікарем - психіатром: Біполярний афективний розлад.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявність агресивної поведінки, що, як вбачається з матеріалів справи, - не піддається корекціі а також некритичне ставлення до свого стану та відмову від психіатричної допомоги, гр. ОСОБА_4 потребує примусового обстеження в умовах КНЗ КОР «ОПНМО».

Окрім того, суд, керуючись внутрішнім переконанням, вважає ОСОБА_4 в судовому засіданні неадекватною, так як дана особа своєю поведінкою проявляє факт абстрагування від реальності, поведінка має прояв неадекватності, - особа виявляла в судовому засіданні маячні твердження, кричала, постійно перебивала учасникуів процесу, ображала присутніх, тощо.

Що стосується винесення рішення по суті, то суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Конституційного суду від 01.06.2016 року щодо положення третього речення ч. 1 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу», яке визнане неконституційним - судовий Контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, ст.ст. 29,55 Основного Закону України. Тобто госпіталізація осіб здійснюється лише за рішенням суду.

В зв`язку із порушенням психічного стану громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий 25 січня 2002 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 , суд вважає, що є всі юридично значущі підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», для задоволення заяви лікаря психіатра, та, відповідно, направлення ОСОБА_4 на проведення психіатричного огляду у примусовому порядку в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично наркологічне медичне об`єднання», на підставі наступних норм права.

Застосування до вищевказаних фактичних обставин норм процесуального та матеріального права.

Згідно ст. 339 ЦПК України:

1. За умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

2. Заява особи, якій за рішенням суду надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, або її законного представника про припинення цієї допомоги подається до суду за місцем проживання особи, а про припинення госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку - до суду за місцезнаходженням психіатричного закладу.

Згідно ст. 341 ЦПК України:

1. Заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів.

2. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої зирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги.

3. З урахуванням стану здоров`я особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 342 ЦПК України:

1. Залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

2. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Застосування положень Закону України «Про психіатричну допомогу».

Згідно преамбули Закону України «Про психіатричну допомогу» цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою, виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога психіатрична допомога, що включає в себе обстеження психічного стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

Згідно ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров`я, цього Закону та інших нормативно правових актів, прийнятих відповідно до них.

Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про психіатричну допомогу, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Згідно ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я для застосування в Україні. Діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних із станом її психічного здоров`я.

Методи діагностики та лікування і лікарські засоби, дозволені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, застосовуються лише з діагностичною та лікувальною метою відповідно до характеру психічних розладів і не можуть призначатися для покарання особи, яка страждає на психічний розлад, або в інтересах інших осіб.

Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

Згідно ст. 8 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається в найменьш обмежених умовах, що забезпечують безпеку особи та інших осіб, при додержанні прав і законних інтересів особи, якій надається психіатрична допомога.

Згідно ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»:

Особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника.

Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особй або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»:

Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

- вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або, -

- неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»:

Заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку розглядається судом за місцем проживання цієї особи у триденний строк з дня її надходження.

Заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження психіатричного закладу протягом 24 годин з дня її надходження.

Заяви лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються судом за місцем проживання особи у десятиденний строк з дня їх надходження. Заяви представників психіатричних закладів про продовження госпіталізації в примусовому порядку розглядаються судом за місцем знаходження психіатричного закладу у десятиденний строк з дня їх надходження.

Судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря-психіатра чи представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов`язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов`язковою.

Особа, щодо якої суд розглядає справу про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, має право на безоплатну правову допомогу в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, протягом розгляду справи в суді.

Отже, враховуючи вищевикладені норми права, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та пояснень учасників процесу, особа, щодо якої вирішується питання про проведення психіатричного огляду у примусовому порядку в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично наркологічне медичне об`єднання», - ОСОБА_4 страждає на психічні розлади, зокрема, має попередній діагноз: Біполярний афективний розлад, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, (погрожує матері фізичною розправою, зокрема, - заподіянням смерті, погрожує сусідам фізичною розправою, зокрема, - заподіянням смерті, вчиняє постійні бійки з оточуючими, тощо), що підтверджується наявними у справі доказами, які суд сприймає як належні, допустимі, достатні, відповідно, дії ОСОБА_4 містять реальні, достатні підстави для надання ОСОБА_4 психіатричної допомоги, які викладені в ст. 14 Закону України «Про психіаричну допомогу», що є підставою для задоволення заяви лікаря психіатра, та винесення відповідного судового рішення, яке підлягає до негайного виконання, незважаючи на ту обставину, що може бути оскаржена в установленому законом порядку, проте, оскарження даного рішення не зупиняє виконання цього рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1 4, 7, 8, 11, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 339 - 342 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву лікаря психіатра КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» Чубка Петра Петровича, заінтересовані особи, - ОСОБА_2 , прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення психіатричного огляду у примусовому порядку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий 25 січня 2002 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 , в умовах Комунального некомерційного закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично наркологічне медичне об`єднання», вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Дане рішення на підставі ч. 2 ст. 342 ЦПК України є підставою для надання психіатричної допомоги, - проведення психіатричного огляду у примусовому порядку у відношенні громадянки України ОСОБА_4 .

Рішення на підставі ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає до негайного виконання, оскарження рішення не припиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

На підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду на підставі ухвали, яка оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.В. Закаблук

Присяжні: Н.В. Гриценко

Л.В. Лавриненко