СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22466/19

пр. № 2/759/2079/20

19 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 26069 грн 16 коп. та судові витрати по справі у розмірі 768 грн 40 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 20.03.2019 між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу AZ12-9921440 «Повний Автозахист» за програмою «Легке Каско» «Опція 1+2» «Автоцивілка Плюс», що передбачає страхування за страховим ризиком «ДТП з вини» та «ДТП без вини» в подальшому 11.06.2019 із застрахованим транспортним засобом «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 стався страховий випадок на підставі чого позивач повідомив відповідача про настання події, надав транспортний засіб на огляд та подав заяву на виплату страхового відшкодування за результати чого страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 28008 грн 96 коп., проте відповідно до акту виконаних робіт №СКмСа - 008683 від 29.08.2019 вартість відновлювального ремонту складає 121135 грн 59 коп. на підставі чого з відповідача на користь позивача підлягає сплаті частина страхового випадку у розмірі 26069 грн 16 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 46).

24.12.2019 від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву в якій він заперечує проти позову в повному обсязі, не погоджується з обставинами на яких ґрунтується позов та не погоджується з їх оцінкою, оскільки згідно п.. 21.11.3.3.3 розмір матеріального збитку при пошкодженні ТЗ розраховується з урахуванням знос (знецінення ТЗ або деталей, вузлів, агрегатів ТЗ, які підлягають заміні внаслідок настання страхового випадку, який розраховується страховиком…, за 10 років і більше експлуатації ТЗ -70% , а отже страхове відшкодування сплачено позивачу у повному обсязі.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заявлена позивачем до стягнення сума складає 26069 грн 16 коп., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 11.06.2019 о 09 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Кайсарова, 15, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.08.2019 ОСОБА_1 визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 18).

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована АТ «СТ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7/9160900 від 20.03.2019 по 19.03.2020 (а.с. 7).

13.03.2019 між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова Група «TAC» укладено договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків AZ12 №991440 за програмою страхування «Легке КАСКО» (а.с. 8-17).

Згідно п. 21.11.1.3 Договору: «Розмір матеріального збитку при пошкодженні ТЗ: п. 21.11.1.3.1. визначається згідно з калькуляцією вартості відновлювального ремонту, що складена страховиком із застосуванням відповідним чином сертифікованого в Україні програмного забезпечення, або згідно з актом товарознавчого дослідження (за вибором Страховика):

21.11.1.3.2. складається з витрат на матеріали і запасні частини та витрат на сплату ремонтних робіт, виходячи з цін, що діяли на дату настання страхового випадку (або дату, яка не пізніше 10 календарних днів з моменту настання страхового випадку);

21.11.1.3.3. розраховується з урахування зносу (знецінення) ТЗ або деталей, вузлів, агрегатів ТЗ, які підлягають заміні внаслідок настання страхового випадку, який розраховується Страховиком..., за 10 років і більше експлуатації ТЗ - 70%.

Згідно ремонтної калькуляції №10687_40 від 25.06.2019 загальна сума запчастин складає 50611 грн 01 коп. та вартість ремонту складає 61742 грн 01 коп. (а.с. 53, 55).

Калькуляція складена страховиком на основі комп`ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту складає 29350 грн 23 коп. (а.с. 59-77).

02.07.2019 відповідачем було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 28008 грн 96 коп., що підтверджується копією квитанції №34418 (а.с. 78).

Отже, страхове відшкодування було сплачено позивачу в повному обсязі згідно з ремонтною калькуляцією складеною страховиком у відповідності до п.21.11.1.3.1 договору.

Однак, позивач не погодився із зазначеною сумою виплати страхового відшкодування АТ «СТ «ТАС», на підставі чого 10.09.2019 вих.№10/09-02/Б звернувся до відповідача із відповідною заявою в якій просив про доплату страхового відшкодування на підставі акту виконаних робіт від 29.08.2019 та квитанції про оплату, вартість відновлювального ремонту склала 121135 грн 59 коп. (а.с. 30, 31).

Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу.

Згідно преамбули Закону України «Про страхування» від 07.03.96 N85/96-BP цей Закон регулює відносини у сфері страхування та в пункті 6 ч. 4 ст. 6 Закону відносить страхування наземного транспорту до добровільного страхування.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються згідно вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування.

Згідно п. 4 ст. 16 Закону України «Про страхування» умови здійснення страхової виплати є обов`язковими (суттєвими) умовами договору страхування.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством».

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту».

Отже, розмір страхового відшкодування має визначатися згідно умовв встановлених у договорі страхування, на які погодився страхувальник, підписуючи його.

Уклавши договір страхування, позивач погодився з його умовами, а саме з пунктом 21.11.1.3 Договору, за яким розрахунок розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції вартості відновлювального ремонту, що складена страховиком або згідно з актом товарознавчого дослідження (за вибором страховика) та з урахуванням зносу і за цінами на дату страхового випадку.

Тобто розмір страхового відшкодування має визначатися на підставі документів визначених пунктом 21.11.1.3 Договору страхування.

А тому позивач не вправі вимагати стягнення суми страхового відшкодування за іншими умовами, які не погоджені сторонами та не передбачені договором страхування.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру страхового відшкодування в розумінні пункту 21.11.1.3 Договору страхування.

Акт виконаних робіт TOB «ВІДІ-СКАЙ» №СКмСА-008683 за яким визначена вартість заміни та ремонту деталей обраних на вибір і замовленням позивача, та за цінами 29.08.2019 не є належним доказом.

На підставі вищевикладеного, вимоги позивача суперечать пункту 21.11.1.3 договору страхування, ст.ст. 6, 9, 16, 25 Закону України «Про страхування» та ст. 990 ЦК, а тому не можуть слугувати законними та обґрунтованими.

Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

З приводу стягнення витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013).

У постанові від 01.10.2002 по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

На підтвердження сплати витрат пов`язаних із сплатою коштів на правничу допомогу представником відповідача було надано акт виконаних робі №1 відповідно до договору про надання юридичних послуг №07/018/19-ЮП/ІL на 9000 грн 00 коп та копію квитанції до прибуткового касового ордера на суму 4000 грн 00 коп. (40, 41).

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Враховуючи, що відповідачем не було надано суду відповідні докази про понесені судових витрат до винесення рішення у суті, суд позбавлений можливості встановити у відповідності до вимог чинного ЦПК України, що відповідачем було понесені зазначені витрати на правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про страхування»; Закону України «Про обов`язкове страхування»; Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 24.02.2020.