Справа № 199/1868/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2020 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення їх позову до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовика Андрія Олександровича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду із заявою про забезпечення їх позову до акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовика Андрія Олександровича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та просили суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності акціонерному товариству «Альфа-Банк». Заяву мотивують тим, що позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом, відповідно до якого оскаржують рішення державного реєстратора виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовика Андрія Олександровича від 16.12.2019 року про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за банком. За для поновлення своїх прав та неможливості реалізації даної квартири, просять накласти на неї арешт.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 даної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч.3. ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності до п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ст. 151 ЦПК України (в попередній редакції Кодексу), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, в цілях забезпечення позову по справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даної заяви, а саме: накладення заборони на відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності акціонерному товариству «Альфа-Банк».

В іншій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки арешт майна передбачає заборону користування майном.

Керуючись ст. 151-152 ЦПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення їх позову до акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовика Андрія Олександровича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, - задовольнити частково.

Накласти заборону акціонерному товариству «Альфа-Банк» (м. Київ, вулиця Велика Васильківського, буд. 100, ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі - продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка на праві власності належить акціонерному товариству «Альфа-Банк».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 15-денний термін з дня її проголошення через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги.

Суддя: