Провадження № 2/389/829/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Ябчик Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Данильчук Л.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Знам`янської міської ради про скасування державної реєстрації та визнання права власності,-
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та визнання права власності
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Рішенням державного реєстратора від 15.03.2017 за №33/03.1-07, ОСОБА_1 , відмовлено у проведенні державної реєстрації прав власності на майно. Відмову реєстратор мотивував відсутністю документів, які дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. З тексту відмови реєстратора вбачається, що підставою відмови є те, що в рішеннями Знам`янського міськрайонного суду від 08.05.2014 та від 22.09.2014, за ОСОБА_1 , не визнано право власності на будинок та земельну ділянку. Крім того, зазначено у 2016 році реєстраційну службу Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області ліквідовано, і згідно з ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор не видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а здійснює державну реєстрацію нерухомого майна (а.с.17).

Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27 вересня 2012 року, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідноз діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством.

В силу положень ч.1 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 20 січня 2005 року за № 2375/ІV, державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пунктом 1 наказу Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» від 02 квітня 2013 року № 607/5, передбачено, що державна реєстрація, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводиться у випадках подання рішення суду, що набуло законної сили.

Враховуючи викладене, те, що, зазначені у позові обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справиі та не викликають у суду жодних сумнівів, право позивача на спірне нерухоме майно підтверджено рішеннями суду. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому є такими що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 328 ЦК України, ст.ст.141, 259, 263-265, ч.4, ч.5 ст.268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

ПозовОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.07.2014 року Реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, номер запису про право власності 6398947, реєстраційний номер об`єкта 06.

Скасувати державну реєстрацію у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0413 га, кадастровий номер :50:158:0008, зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.07.2014 року Реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, номер запису про право власності 6397647, реєстраційний номер об`єкта 106.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,4313 га, кадастровий номер :50:158:0008 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП та паспортні дані не відомі.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Ябчик Н.М.