Справа № 638/4195/20
Провадження № 2-з/638/203/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів та протоколу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно проводити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Свою заяву обґрунтовує тим, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів та протоколу. Вважає проведені електронні торги незаконними та таким, що проведені з грубим порушенням діючого законодавства, квартира належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, є майном наданим на забезпечення кредитів в іноземній валюті, є єдиним житлом позивача. Реалізація з електронних торгів вищевказаної квартири призведене до невідворотних наслідків, незаконного вибуття з права власності позивача, що в подальшому ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.3 ст. 150 КПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, враховує необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Так, згідно протоколу №470400 19.03.2020 року проведені електронні торги з квартири АДРЕСА_2 . Як вбачається з інформації про виконавче провадження, на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-1331/11 виданий Дзержинським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором, на виконання якого звернуто стягнення на майно. Тобто, електронні торги проведені в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Агрокомплекс проти України» (заява 23465/03) від 06 жовтня 2011 року, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення прийнято, підґрунтя для «Законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень рішення у справі «Бурдов проти Росії» (заява № 59498/00) ).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, потрібно розглядати, як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», комюніке Секретаря суду від 07.05.2002 року; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року).

Також у рішенні Європейського Суду від 18.05.2004 року у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатись невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін. Тобто відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, є втручанням у право особи на мирне володіння майном, що є порушення першого пункту статті 1 Першого Протоколу Конвенції.

В контексті фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, реалізацію квартири в рамках виконання рішення суду, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів та протоколу відмовити.

Апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий