Справа № 357/2532/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2020 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державна міграційна служба України Дніпровський районний відділ Головного управління ДМС в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаною заявою в порядку окремого провадження та просив суд встановити факт проживання його постійного проживання на території України з 1987 року, у тому числі станом на 13 листопада 1991 року дати набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 08.10.1991 року №1631-ХП.

Оглянувши подану заяву, суд вказує на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із матеріалів заяви, метою звернення ОСОБА_1 із даною заявою, підтвердження факту постійного проживання на території України на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 08.10.1991 року №1631-ХП, з метою подальшого набуття його повнолітніми дітьми громадянства України за територіальним походженням.

Законом України «Про громадянство України» визначено правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 2001 р. затверджено ПОРЯДОК провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

З позовної заяви та доданих документів вбачається, що на момент звернення заявника в нього вже є паспорт громадянина України №002145198.

Таким чином, в розумінні цивільного процесуального законодавства України, встановлення факту постійного проживання на території України в період з 1987 року, у тому числі станом на 13 листопада 1991 року дати набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 08.10.1991 року №1631-ХП, не є фактом, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника та не породжує юридичних наслідків для нього.

Крім того, станом на момент звернення із даною заявою, син заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є повнолітніми особами. Законом України «Про громадянство України» передбачено порядок набуття громадянства, що не позбавляє права повнолітніх дітей заявника звернутись за заявами з питань громадянства України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Виходячи з наведеного вище, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186, 260-261, 315, 353, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державна міграційна служба України Дніпровський районний відділ Головного управління ДМС в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель