Р І Ш Е Н Н Я Справа № 932/2715/20
Ім`ям України Провадження № 2-о/932/64/20
13 березня 2020 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту, що має юридичне значення, -
Заявник ОСОБА_1 , у березні 2020 року, звернувся до суду із заявою, в якій прохає встановити той факт, що його батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є таким, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Докучаєві Донецької області (а.с. 1-2).
В обґрунтування своїх вимог вказав, що він є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підтвердження цього факту надав копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , де ОСОБА_2 зазначений його батьком (а.с. 4). Його рідний батько, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Докучаєві Донецької області, яке входить до переліку тих населених пунктів, на території яких органи державної влади України, у зв`язку із окупацією частини її території, тимчасово не здійснюють свої повноваження. Йому було видано свідоцтво про смерть батька. З метою реєстрації факту смерті батька, він звернувся до Шевченківського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану, на що отримав відповідь від 18 лютого 2020 року, що ним пред`явлено документи, які не відповідають Правилам державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції Наказу міністерства юстиції України від 24 грудня 2010 року № 3307/5) (а.с. 19). Самостійно довести той факт, що його рідний батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Докучаєві Донецької області, він не може, тому прохає суд заяву задовольнити. Встановлення цього факту йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть батька, відповідно до чинного законодавства України.
У судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де заяву підтримав та прохав задовольнити (а.с. 12).
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, письмових заяв та клопотань до суду не надав. З цих підстав, на виконання приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників процесу без фіксування судового процесу технічними засобами та ухвалив рішення.
Перевіривши фактичні обставини справи наданими заявником письмовими доказами, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, що визначена Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких, відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Згідно з вимогами ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Нормою ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с. 4). ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Докучаєві Донецької області, про що 11 лютого 2020 року видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 42 (а.с. 5).
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком заявника ОСОБА_1 . Сам ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Докучаєві Донецької області, яке є окупованою територією України. Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про його смерть. Шевченківським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки заявником пред`явлено документи, які не відповідають Правилам державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, що затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції Наказу міністерства юстиції України від 24 грудня 2010 року № 3307/5). Внаслідок невідповідності виданого документа формі, що визначена чинним законодавством України, заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті рідного батька. Оцінюючи у сукупності надані докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви та з метою надання можливості отримання заявником свідоцтва про смерть батька, відповідно до норм чинного законодавства України, встановив факт, що має юридичне значення, смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Докучаєві Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 129, 141, 213-215, 258, 265, 293, 315-319, 353 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити у повному обсязі.
Встановити той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є таким, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Докучаєві Донецької області.
Допустити негайне виконання рішення.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 30 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його проголошення, або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко