Номер провадження: 22-ц/813/4444/20
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я.В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя у справі за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2018 року за позовом про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом 30.09.2015р. який обґрунтувала тим, що під час зареєстрованого шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 подружжя було придбано автомобіль «Тойота Кемрі» д/н НОМЕР_1 вартістю 162778 грн. та квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому шлюб між ними було розірвано і позивачу стало відомо, що вказаний автомобіль відповідачем було продано іншій особі, при цьому він згоди на його відчуження не надавав. Просив суд стягнути з відповідача половину вартості вказаного автомобіля, визначити порядок користування квартирою, вселити його у неї та зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у його користуванні квартирою і надати дублікати ключів від вхідних дверей, а також визнати за ним право власності на Ѕ частину цієї квартири. Крім цього позивач просив суд визнати за ним майнові права на частку в незавершеному будівництві квартири АДРЕСА_2 , у розмірі 224473,29 грн. згідно договору інвестування №329/16-81 від 20.06.2007р., договору №5-К про резервування квартири та додаткових угод №1 та №2, а також виділення йому грошової компенсації у розмірі 22225,07 доларів США, які були інвестовані у квартиру за вищезазначеною.

Не погоджуючись з первісним позовом, ОСОБА_2 подано зустрічний позов, у якому вона просила суд припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , визнавши за нею право власності на цю квартиру, припинити право власності на 1/2 частину магазину «Анюта», який ухвалою суду від 05.12.2018р. - залишено без розгляду.

РішеннямКиївського районного суду м.Одеси від 05 грудня 2018 року - позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину вартості автомобіля Toyota Camry 2002 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 у сумі 162778 грн.

Визнано право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 дублікат ключів від цієї квартири.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням судупредставник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м.Одеси від 05 грудня 2018 року та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням судупредставник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 вернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м.Одеси від 05 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції 18 березня 2020 року сторони у справі не з`явилась, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 24 березня 2020 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

05 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про відмову від позову.

У заяві, керуючись ст. 206 ЦПК України, в якій передбачено право особи відмовитися від поданого нею позову та розуміючи наслідки закриття провадження у справі, передбачені чт. чт. 206, 255, 256 ЦПК України просить прийняти заяву про відмову від позову та закрити провадження у справі.

Заява про відмову від позову підлягає прийняттю судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ст. 206 ч.ч.1-3 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ч.ч.1,3 ЦПК України)

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (ст. 255 ч. 1 п.4 ЦПК України).

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ст. 256 ч.2 ЦПК України).

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст. ст. 206, 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі (ст. 373 ч.1 ЦПК України).

Оскільки учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, заява ОСОБА_1 про відмову від позову підлягає прийняттю судом апеляційної інстанції.

Приймаючи до уваги, що позивачка подала до суду апеляційної інстанції заяву про відмову від позову, яка підлягає прийняттю, провадження у цивільній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 373, 374 ч.1 п.4, 377 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову позову - задовольнити.

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 .

Визнати нечинним рішення Київського районного суду м.Одеси від 05 грудня 2018 року.

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 05 грудня 2018 року за позовом про поділ майна подружжя - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.03.2020 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький