Справа№487/4315/14-ц
Провадження №4-с/487/7/20
УХВАЛА

Іменем України

29.01.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В., розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Кирток А.А. неправомірними; скасувати постанову про арешт майна боржника від 16.10.2018 року; скасувати постанови про опис та арешт майна боржника від 08.11.2018 року та від 08.04.2019 року, винесені державним виконавцем Кирток А.А. у зведеному виконавчому провадженні № 44172952.

Свої вимоги мотивував тим, що з матеріалів виконавчого провадження він дізнався, що 08.04.2019 року державним виконавцем Кирток А.А. було проведено опис та арешт майна боржника, з незаконним проникненням державного виконавця, який склав акт опису майна з підписами свідків на територію його подвір`я та до житлового будинку АДРЕСА_1 без повідомлення його, як власника. Оцінено із заниженням вартості Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_2 , які передано на реалізацію. Державним виконавцем не було направлено поштою на його адресу копій оскаржуваних постанов, оскільки не внесено до журналу реєстрації вихідної кореспонденції та не передано їх на відправку.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені про розгляд скарги належним чином.

29.01.2020 року ОСОБА_2 надала суду відзив на скаргу, у якому просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що у Центральному відділі ДВС м. Миколаєва відкрито п`ять виконавчих проваджень, по яким, починаючи з 2014 року ОСОБА_1 є боржником та не виконує жодного рішення суду і не сплачує борги. Крім того, з самого початку відкриття виконавчого провадження № 44172952 ОСОБА_1 не сплачував аліменти на дитину в повному обсязі. Тому, державним виконавцем Центрального відділу ДВС були винесені постанови про накладення арешту на майно. У 2015 році ОСОБА_1 викрав дитину від матері та утримував сина у приватному будинку своїх батьків, незважаючи на те, що місце проживання дитини визначено з матір`ю . Крім того, винесено безліч рішень про відібрання дитини та повернення сина матері. Одразу після викрадення дитини ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з неї аліментів та звільнення його від заборгованості по аліментам, у задоволенні даних позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Ухиляючись від сплати аліментів та розуміючи, що суд не приймає рішення на його користь, ОСОБА_1 підробив рішення Миколаївсього апеляційного суду № 487/1911/16-ц від 28.07.2016 р. та надав до ДВС постанову про скасування ВП № 44172952 по справі № 2/487/1851/14. Внаслідок чого, згідно відповіді начальника Центрального відділу ДВС м. Миколаєва від 08.09.2016 року ВП №44172952 було завершено. ОСОБА_1 знав про всі виконавчі провадження, за якими він є боржником та був попереджений з самого початку про можливі дії державного виконавця, але оскільки право власності на будинок та земельну ділянку ним було оформлено лише у квітні 2019 року, тому і примусові заходи почали здійснювати лише після наявності документів на майно. Крім того, у ОСОБА_1 наявний актуальний борг, який він не сплатив, тому немає підстав скасовувати оскаржувані ним постанови.

Дослідивши скаргу, матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Воробйовою С.О. було відкрито виконавче провадження № 44172952 за заявою ОСОБА_3 про виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва виданого 17.04.2014 № 2/487/1851/14, де боржником є ОСОБА_1 .

У Центральному відділі державної виконавчої служби м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області перебувають на виконанні виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , а саме:

- ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва № 2/487/1851/14 від 17.07.2014 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів доходів, починаючи з 28.04.2014 року і до повноліття дитини. Станом на 01.05.2019 року заборгованість становить 83088,00 грн.;

- ВП №55914985 з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва № 487/1911/16-ц від 21.06.2017 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно стягнуті грошові кошти у розмірі 4579,76 грн. Станом на 01.05.2019 року заборгованість становить 4579,76 грн.;

- ВП № 56636275 з примусового виконання виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва №490/13869/14-ц від 03.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 залишку боргу в сумі 6463,96 грн. Станом на 01.05.2019 року заборгованість становить 6463,96 грн.;

- ВП №51556273 з примусового виконання виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва № 490/12410/14-к від 06.06.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3698,70 грн. на відшкодування витрат на лікування, 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Станом на 01.05.2019 р. заборгованість становить 6416,70 грн.;

- ВП №49425824 з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва №2/487/1232/2015 від 09.09.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору в сумі 243,00 грн. Станом на 01.05.2019 р. заборгованість становить 243,00 грн.

Загальна сума заборгованості станом на 01.05.2019 р. становить 100791,42 грн.

16.10.2018 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Кірток А.А. винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 44172952.

08.11.2018 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Кірток А.А. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 44172952.

08.04.2019 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Кірток А.А. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 44172952.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у п. 7 ч 2 ст. 2 та ст. 10 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов переконання, що заявник не довів у встановленому порядку обставин на які покликається у поданій скарзі, в діях державного виконавця відсутні обставини вчинення неправомірних дій щодо прийняття спірних постанов, а тому вимоги скарги є необґрунтованими.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи наведене вище та встановлені обставини, суд прийшов переконання, що у задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, ст.ст.11, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення (ухвали).

Повний текст ухвали складено 07.02.2020 року.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко