Справа №461/1526/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Івасюти Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах Львівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого, у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень внаслідок кримінального правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що потерпіла ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у комунальному закладі охорони здоров`я, а саме у КНП «8-а МКЛ м. Львова», у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, спричиненими внаслідок дій ОСОБА_1 . Фінансування стаціонарного лікування потерпілої проводилось за рахунок коштів міського бюджету. Загальний розмір затрачених коштів на лікування ОСОБА_2 становить 6 464 гривень 30 копійок, які прокурор просить стягнути з ОСОБА_1 .

Прокурор подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримав та просив задовольнити.

Представник Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої позов визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України).

Судом з`ясовано, що 01.06.2019 року близько 09-ої години ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2104», р.н НОМЕР_1 та рухаючись ним на пр. Червоної Калини у м. Львові у напрямку центру міста, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме Р.1 п.1.5, 1.10; Р.2 п.2.3 б,д; Р.10 п.10.1, а саме був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, недотримався вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», під час виконання маневру повороту ліворуч на вул. Скрипника, виїхав на проїзну частину пр.Червоної Калини у м. Львові, ліву смугу руху в напрямок вул. Драгана, якою в цей час рухався автомобіль «VW Passat», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів, в результаті якої пасажир автомобіля «ВАЗ 2104», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 отримала закритий перелом лонної та сідничної кісток тазу справа, закритий перелом обох кісток с/з правої гомілки, травматичний розрив ключично-акромінального злучення справа, закритий перелом III ребра справа, які утворились від неодноразової дії тупого предмета під час ДТП, із зіткненням транспортних засобів, внаслідок контакту вказаних анатомічних ділянок тіла з частиною салону автомобіля, в якому знаходилась ОСОБА_2 , комбінована травма тулуба та правої нижньої кінцівки. Відповідно до висновку експерта № 607 від 18.07.2019 року, тілесне ушкодження відноситься до середнього ступеня тяжкості.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 27.08.19 року у справі №464/3036/19, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закрито.

Ухвала набрала законної сили.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «8-а міська клінічна лікарня м. Львова» №1892 від 29.11.2019 року, потерпіла ОСОБА_2 з 01.06.2019 року по 26.06.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні лікарні. Загальна сума затрачених коштів на лікування потерпілого становить 6 464,30 гривень.

Станом на день звернення до суду з позовом та розгляду справи, відповідачем кошти на лікування потерпілої не відшкодовано.

Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого (частина перша статті 1206 ЦК України).

Частиною 3 статті 1206 ЦК України визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, суд виходить із того, що внаслідок дій ОСОБА_1 потерпіла ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у КНП «8-а МКЛ м. Львова», на яке закладом охорони здоров`я було витрачено кошти в сумі 6 464,30 гривень, що підтверджено належними та допустимими доказами, які знаходяться у матеріалах справи.

За таких обставин, зважаючи на вищенаведені положення та наведені обставини, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої.

Таким чином, враховуючи те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, тобто з нереабілітуючих підстав, відповідач позов визнав в повному обсязі, він зобов`язаний відшкодувати до місцевого бюджету м. Львова витрати Комунального комерційного підприємства «8-а міська клінічна лікарня м. Львова», понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, зважаючи на те, що відповідач є особою, віднесеною до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та на підставі п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору,судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до місцевого бюджету міста Львова, понесені Комунальним некомерційним підприємством «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» (, вул. Навроцького, 23, м. Львів, 79034) витрати на лікування потерпілої - ОСОБА_2 в розмірі 6 464 гривень 30 копійок.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 березня 2020 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.