Справа № 308/3062/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 березня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судового засідання Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

19.03.2019 позивач ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 5523,92 грн., з яких 5213,32 грн. основного боргу, 246,40 грн. інфляційних витрат та 64,20 грн. 3% річних, а також 1921,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що споживачем ОСОБА_1 за адресою споживання: АДРЕСА_1 , здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить фінансовий стан споживача, копія відомостей по обходу населеного пункту, якими зафіксовано показник лічильника природного газу. Також доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідача особового рахунку, проведення відповідачем оплати за надані послуги.

Відповідач не зверталася до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувалася послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Таким чином, розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України.

ТОВ «Закарпатгаз Збут» як постачальник природного газу свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ й станом на 18.03.2019 складає 5213,32 грн. Позивач просить також стягнути з відповідача 246,40 грн. інфляційних витрат та 64,20 грн. 3% річних, а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Оскільки відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснюється, ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ в судовому порядку.

Після відкриття провадження у справі 26 липня 2019 року представником позивача на підставі ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України подано заяву про зменшення позовних вимог, яку обґрунтовано частковим погашенням відповідачем заборгованості до початку розгляду справи по суті. Відтак, позивач просить стягнути на його користь з відповідача 48,57 грн. 3% річних.

У зв`язку із зменшенням позовних вимог позивач подав клопотання про повернення суми сплаченого с удового збору у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону країни «Про судовий збір».

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Водночас, представником позивача подано заяву від 25.07.2019, за змістом якої просить розглянути справу за наявними матеріалами без участі представника ТОВ «Закарпатгаз Збут», не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом надсилання судових повісток про виклик та шляхом розміщення відповідного повідомлення на веб-порталі Судова влада за посиланням https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam//, про причини неявки не повідомила.

Суд констатує, що відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

За вказаних обставин суд, враховуючи те, що відповідачка не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, керуючись ч. 4 ст. 223, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

За умовами договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2011, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 . Набуття права власності на вказану квартиру саме відповідачем також підтверджується відомостями про об`єкт нерухомого майна з реєстру прав власності на нерухоме майно (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером інформаційної довідки 140449869).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримала від постачальника ТОВ «Закарпатгаз Збут» природний газ у необхідних для неї об`ємах та взяла на себе зобов`язання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідач ОСОБА_1 являється споживачем ТОВ «Закарпатгаз Збут» за адресою: АДРЕСА_1 - абонент НОМЕР_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 січня 2019 року було відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Доказом того, що між позивачем та відповідачкою відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідачки особового рахунку.

За приписом ч. 1ст.13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», Постановою КМУ від 22.03.2017 №187 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу» на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов`язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «Закарпатгаз Збут».

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09. 2015 №2496 та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п. 2 Розділу ІІ Правил №2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п. 4 Розділу І Правил №2496 та п.1.3 Типового договору № 2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб-сторінці ТОВ «Закарпатгаз Збут» (zkqaszbut.104.ua).

Згідно з розрахунку, наданого суду позивачем, заборгованість відповідача за спожитий природний газ станом на 18.03.2019 становила 5213,32 грн., яку відповідач погасила після відкриття провадження у справі та до початку розгляду справи по суті.

У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. ст. 611-612 Цивільного кодексу України).

Так, відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496.

У відповідності до пункту 4 розділу ІІІ вищевказаних Правил, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Пунктом 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Також, позиція Позивача щодо нарахування штрафних санкцій підтверджується постановою Верховного Суду України від 30.10.2013 по справі №6-59цс13.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу.

З огляду на зазначене вище із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 48,57 грн. 3% річних.

Згідно зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованість, яка складається з 48,57 грн. 3% річних та 16,71 грн. сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, підлягає до задоволення клопотання позивача про повернення судового збору з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 7 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про повернення судового збору.

Судом встановлено, що позивачем перераховано 176,20 грн. судового збору згідно з платіжним дорученням №3572 від 17.10.2018, а також 1744,80 грн. судового збору за платіжним дорученням №672 від 08.02.2019.

Позивач скористався правом, визначеним ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, на зменшення позовних вимог, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» є підставою для повернення судового збору.

Згідно з положеннями частини другої ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відтак, з огляду на зменшення позивачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 1904,29 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 67 Житлового кодексу України, ст. ст. 526, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 43, 49, 81, 83, 141, 223, 229, 263, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, код ЄДРПОУ - 39582749) заборгованість за спожитий природній газ у сумі 48/сорок вісім/ грн. 57 коп. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» - судовий збір у розмірі 16 /шістнадцять/ грн. 71 коп.

Повернути з Державного бюджету України товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, код ЄДРПОУ - 39582749) судовий збір у розмірі 1904 (одна тисяча дев`ятсот чотири) гривні 29 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов