Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Суходольський О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , яка є спільною дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне життя не склалось, в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Позивач та її малолітня донька, ОСОБА_3 , зареєстровані та. проживають разом із ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача в трикімнатній кімнаті, за адресою: АДРЕСА_1 .

В квартирі створені належні умови для проживання та перебування дитини, що підтверджується Актом №529 обстеження умов проживання від 09.12.2019р.

Відповідач проживає окремо, та перебуває в фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. Між сторонами виникають постійні суперечки про місце проживання дитини. Відповідач не запитуючи позивача, примусово забрав дитину до себе і лише періодично дозволяв позивачу її відвідати за місцем свого проживання. На дзвінки позивача може систематично, по декілька тижнів не відповідати. Згідно довідки від 30.08.2019р., ОСОБА_3 була зарахована в дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №91 «Кобзарик» м. Черкаси з 06.09.2018р., відрахована з 02.01.2019р. На даний час дитина проживає з матір`ю, повертатись до батька категорично не хоче, вказує на те, що батько бив її по обличчю руками. Відповідач весь цей час по телефону погрожує розправою, якщо позивач не поверне дитину.

У зв`язку з вказаними обставинами, позивач просить визначити місцем проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кучер Ю.В. у судове засідання не з`явилися, проте на адресу суду від адвоката Кучер Ю.В. надішла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсягу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання викликався у встановленому законом порядку, про що є підтвердження у матеріалах справи, однак не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду не надавав.

Представник третьої особи: служби у справах дітей Черкаської міської радив судове засідання викликався проте не з`явився, про причини неявки до суду представника служба у справах дітей Черкаської міської радине повідомила.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 від 16.08.2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Згідно довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради №590093 від 04.09.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №185980740 від 24.10.2019 року, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності у частці 1/3 ОСОБА_5 та у частці 2/3 ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 від 23.10.2017 року ОСОБА_5 помер.

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 від 28.10.1983 року, вбачається що ОСОБА_4 є матір`ю позивача ОСОБА_6 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання №529 від 09.12.2019 року затвердженого начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради Шишлюк С.О., вбачається що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить ОСОБА_4 (яка є матір`ю позивача). Крім малолітньої ОСОБА_3 у даній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , 2008 року народження, який є сином позивача. Квартира знаходиться у задовільному стані, умебльована, має необхідну побутову техніку, предмети домашнього вжитку. Малолітній ОСОБА_3 відведена окрема кімната, яка облаштована для навчання, розвитку та відпочинку.

Згідно характеристики по місцю проживання у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою..

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до висновку служби у справах дітей Черкаської міської ради від 16.03.2020 року №160 можливе проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у матері ОСОБА_1 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Як вбачається із матеріалів справи, батько малолітньої дитини ОСОБА_2 , не приділяє достатньої уваги вихованню, навчанню та духовного розвитку дитини. Самоусунувся від матеріального забезпечення дочки ОСОБА_3 .

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасники докладають всі зусилля, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.3 Конвенції першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини, суд виходить з інтересів самої дитини, враховуючи малолітній вік дитини. Отже, з урахуванням положень Декларації про права дитини, суд вважає за необхіднез адовольнити позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд вирішує судовові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський