ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/607/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №710/1526/19 Категорія: на ухвалу Побережна Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 30 січня 2020 року у справі за позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства «Торговий Дім Київська Русь» до ОСОБА_1 про витребування транспортного засобу, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ПВКП «Торговий Дім Київська Русь» звернулося в суд із даним позовом.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 30 січня 2020 року закрито провадження у справі.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства «Торговий Дім Київська Русь» судовий збір у розмірі 2166 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа підлягає закриттю провадження у зв`язку із поданою заявою позивача про її закриття, оскільки відсутній предмет спору.

В частині стягнення із відповідача судового збору, суд керувався тим, що відповідно до частини 3 статті 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Оскільки позивач подав заяву про закриття провадження по справі, в якій зазначив, що не підтримує своїх позовних вимог унаслідок оформлення відповідачем на користь позивача розпорядчих документів на спірний транспортний засіб після пред`явлення позову позивачем, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь підприємства судового збору в розмірі 2 166 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи, що судом постановлено незаконну та необґрунтовану ухвалу в частині стягнення з нею судового збору на користь позивача, просила суд її скасувати в цій частині, а в частині закриття провадження у справі залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судовий збір сплачений позивачем в разі закриття провадження підлягає поверненню з державного бюджету.

У відзиві на апеляційну скаргу ПВКП «Торговий Дім Київська Русь» вказує, що в разі закриття провадження у справі, судовий збір сплачений позивачем підлягає поверненню з державного бюджету, а тому просить частково задовольнити апеляційну скаргу, повернувши на рахунок позивача сплачений судовий збір із державного бюджету.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Тому відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

У суді першої інстанції позивач визнав, що під час розгляду справи відповідач у сервісному центрі №7141 м. Черкаси оформила розпорядчі документи на спірний ТЗ марки Opel Astra 0TGF69, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З цих підстав просив суд закрити провадження в порядку пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України та повернути сплачений ним судовий збір.

В частині закриття провадження у справі ухвала суду першої інстанції учасниками справи не оскаржується.

Відповідно до частини 2 статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційних інстанціях.

Суд, при вирішенні судових витрат, посилався на частину 3 статті 142 ЦПК України, у відповідності до якої у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивачів. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Колегія суддів, вважає посилання суду першої інстанції на дану норму процесуального закону помилковим, з огляду на те, що нею регулюється питання розподілу судових витрат в разі відмови позивача від позову та закриття провадження саме з цих підстав (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

В даній справі провадження підлягало закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України), а тому вирішення питання про повернення судового збору в даному випадку повинно вирішуватися в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на те, що провадження закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства «Торговий Дім Київська Русь» підлягає поверненню судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви відповідно до квитанції № 0.0..1 від 18.11.2019 року на суму 1921 грн та квитанції №0.0..1 від 16.01.2020 року на суму 245 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню в частині вирішення питання щодо стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 30 січня 2020 року скасувати в частині стягнення судового збору та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Повернути Приватному виробничо-комерційному підприємству «Торговий Дім Київська Русь» судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви відповідно до квитанції № 0.0..1 від 18.11.2019 року на рахунок № НОМЕР_3, отримувач - УК у Шполянському р-н, 22030101, код отримувача - 38031276 у сумі 1 921 грн; відповідно до квитанції №0.0..1 від 16.01.2020 року на рахунок № НОМЕР_4, отримувач - УК у Шполянському р-н, 22030101, код отримувача - 38031276 у сумі 245 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 березня 2020 року.

Судді: Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков

С.І. Бондаренко