Справа № 165/844/20
Провадження № 2-з/165/4/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Нововолинську заяву адвоката Чернявського Руслана Івановича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про визнання незаконним наказу підприємства №45-к від 16 березня 2020 року "Про переведення ОСОБА_1 " та поновлення на посаді,

встановив:

27 березня 2020 року до суду в інтересах ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_2 з позовом до ДП "Волиньвугілля" про визнання незаконним наказу підприємства №45-к від 16 березня 2020 року "Про переведення ОСОБА_1 " та поновлення на посаді.

Разом із позовом до суду надійшла заява адвоката Чернявського Р.І. про забезпечення позову, в якій останній просить суд зупинити дію наказу Державного підприємства «Волиньвугілля» від 16 березня 2020 року №45к «Про переведення ОСОБА_1 » винесеного за підписом ОСОБА_3 та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо зміни або припинення трудових правовідносин із позивачем до ухвалення судового рішення у справі. Зазначає, що ОСОБА_1 увільнено від виконання обов`язків директора Шахти №9 «Нововолинська» і у разі залишення в силі наказу, здійснення ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків передбачених статутом та положенням підприємства буде неможливим. Дана обставина може призвести до розкрадання майна, прийняття неефективних управлінських рішень, нераціонального використання виробничих фондів, капітальних вкладень, матеріальних та фінансових ресурсів. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав, свобод та інтересів позивача, а також стати суттєвою перешкодою в захисті трудових прав позивача та унеможливити виконання рішення рішення суду у разі задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. При цьому, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.5 Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачем та його представником не надано доказів (копій документів) на обґрунтування заяви, зокрема щодо посадових обов`язків ОСОБА_1 , матеріальну відповідальність: про приймання вугільного складу, статуту, положення підприємства тощо.

Також, як вбачається з копій наказів т.в.о. генерального директора ДП «Волиньвугілля» Юрківа В. ОСОБА_4 . від 16 березня 2020 року наказ на переведення ОСОБА_1 за №45к, а наказ про відрядження ОСОБА_3 за №47-к/в, що свідчить, на думку суду, що наказ на переведення ОСОБА_1 був виданий раніше, тобто до вибуття ОСОБА_3 у відрядження. Зважаючи на вищевикладене неможливо встановити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Більше того, суд вважає, що зазначені позивачем та його представником заходи забезпечення позову можуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи ДП "Волиньвугілля", а не навпаки.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснень Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача та його представника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову та з урахуванням розумності та справедливості, суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви адвоката Чернявського Р.І. та застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.149, ст.150, ст.151 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви адвоката Чернявського Руслана Івановича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову- зупинення дії наказу Державного підприємства «Волиньвугілля» від 16 березня 2020 року №45к «Про переведення ОСОБА_1 » та встановлення Державному підприємству «Волиньвугілля» заборони вчиняти будь-які дії щодо зміни або припинення трудових правовідносин із позивачем до ухвалення судового рішення у справі, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання через Нововолинський міський суд Волинської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк