Справа № 468/1498/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

31.03.2020 Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Муругова В.В., за участі секретаря Рижньової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року по справі №468/1498/17-ц за позовом прокурора Баштанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у розпорядження держави,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року, яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 03.05.2018 року та постановою Верховного суду від 22.01.2020 року залишено без змін, по цивільній справі 468/1498/17-ц задоволено позов прокурора в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у розпорядження держави та розірвано договір оренди землі, укладений 13.07.2011 року між Баштанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , за яким була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 42,6047 гектарів пасовищ (кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0449), зареєстрований у Державному реєжстрі речових прав на нерухоме майно 01.09.2014 року № 6848826, а також зобов`язано ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

20.02.2020 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року по справі № 468/1498/17-ц за позовом прокурора Баштанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у розпорядження держави за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відповідач зазначила, що під час винесення 22.02.2018 року судом першої інстанції по вказаній справі рішення про задоволення позову не було встановлено тієї обставини, що земельна ділянка, яка перебувала в оренді відповідача, значиться ріллею, що має суттєве значення для прийняття правильного рішення за вказаним спором. Зазначена обставина підтверджується рішенням № 12 ХХІ сесії сьомого скликання Баштанської районної ради Миколаївської області та Витягом із Державного земельного кадастру від 20.10.2017 року.

У зв`язку з цим, заявник просила скасувати рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року та призначити справу до нового розгляду.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 04.03.2020 року відкрито провадження про перегляд рішення суду від 22.02.2018 року у справі № 468/1498/17-ц за нововиявленими обставинами та призначене судове засідання на 31.03.2020 року на 09.00 год. з повідомленням сторін.

Відповідач (заявник) ОСОБА_1 до суду не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлена вчасно та належним чином рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням.

Представник відповідача до суду не з`явився, подавши заяву про визнання причин його неявки поважними через запроваджений на території України карантин та просив не призначати розгляд справи після закінчення карантину в певні дні.

Від прокурора до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином.

Від Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшов відзив, в якому вказується на безпідставність заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Від Баштанської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника та заперечення проти заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заявлені представником відповідача та прокурором причини неявки в судове засідання через запроваджений карантин є поважними.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст. 429 ЦПК України справи даної категорії у суді першої інстанції розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч.1-2 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

З комплексного аналізу процитованих положень закону слідує, що явка учасників справи до суду для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є обов`язковою.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 223 ЦПК України суд має право відкласти розгляд справи лише в межах визначених ЦПК України строків розгляду конкретної категорії справ.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

В даній справі провадження за нововиявленими обставинами було відкрите 04.03.2020 року, тому визначені законом строки його розгляду спливають.

Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

При цьому, жоден з учасників справи не заявив суду клопотань про свій намір представити суду будь-які додаткові документи чи аргументи з приводу заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, крім тих, які вже надані ними чи наявні матеріалах справи.

За комплексу описаних вище обставин та положень закону суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених учасників, явка яких до суду не є обов`язковою.

Дослідивши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, додані до заяви матеріали (копію розпорядження Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області від 10.07.2017 року № 271-р; копію розпорядження Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області від 27.09.2017 року № 364-р; копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 19.02.2020 року; копію рішення ХХІ сесії сьомого скликання Баштанської районної ради Миколаївської області від 22.02.2018 року № 12; дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 16.02.2020 року) та переглянувши матеріали цивільної справи № 468/1498/17-ц, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з абз. 1, 2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року передбачено, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року, яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 03.05.2018 року та постановою Верховного суду від 22.01.2020 року залишено без змін, по цивільній справі 468/1498/17-ц задоволено позов прокурора в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у розпорядження держави та розірвано договір оренди землі, укладений 13.07.2011 року між Баштанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , за яким була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 42,6047 гектарів пасовищ (кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0449), зареєстрований у Державному реєжстрі речових прав на нерухоме майно 01.09.2014 року № 6848826, а також зобов`язано ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Нововиявленою обставиною для перегляду рішення суду по вказаній справі, за твердженням заявника, є той факт, що на час ухвалення 22.02.2018 року рішення судом не було встановлено, що спірна земельна ділянка була визнана ріллею, у зв`язку з чим дії орендаря ОСОБА_1 , яка здійснювала її залужування однорічними сільськогосподарськими рослинами для поліпшення природного середовища, не були порушенням умов договору оренди. У зв`язку з цим, на думку відповідача, рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року підлягає скасуванню.

Натомість з досліджених судом письмових доказів слідує, що спірна земельна ділянка, що перебувала в оренді ОСОБА_1 на підставі відповідного договору оренди від 13.07.2011 року, станом на час розгляду справи та ухвалення 22.02.2018 року судового рішення належала до категорії земель сільськогосподарського призначення з видом її використання саме для сінокосіння та випасання худоби. Однак ОСОБА_1 , порушуючи умови вказаного договору про обов`язок використання земельної ділянки виключно як пасовище, використовувала орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, а вирощувала на ній ячмінь, чим істотно порушила умови договору оренди від 13.07.2011 року. Саме порушення ОСОБА_1 умов договору оренди щодо цільового використання земельної ділянки і стало підставою для ухвалення 22.02.2018 року Баштанським районним судом Миколаївської області рішення про задоволення позову прокурора про дострокове розірвання вказаного договору оренди, яке було залишено в силі судами апеляційної та касаційної інстанції.

Заявником на наведено передбачених законом підстав для перегляду вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки з наданих ним Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.02.2020 року та рішення ХХІ сесії сьомого скликання Баштанської районної ради Миколаївської області від 22.02.2018 року № 12 слідує, що цільове призначення та вид використання орендованої ОСОБА_1 земельної ділянки не змінювалися, оскільки дана земельна ділянка і на теперішній час призначена для сінокосіння і випасання худоби (пункти Витягу від 19.02.2020 року: цільове призначення та вид використання) та було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки, яка перебувала в оренді ОСОБА_1 саме для сінокосіння і випасання худоби, у зв`язку з чим остання була зобов`язана використовувати дану земельну ділянку за умовами договору саме з цією метою.

При цьому, суд не визнає нововиявленою обставиною той факт, що у вказаних документах (Витязі з Державного земельного кадастру від 19.02.2020 року та рішенні Баштанської районної ради від 22.02.2018 року № 12) міститься посилання на те, що при визначені нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки та в експлікації було вжито слово «рілля», оскільки таке слово було вжите саме для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але не свідчить про зміну її цільового призначення та можливості вирощування орендарем ОСОБА_1 на вказаній земельній ділянці зернових та просапних сільськогосподарських культур, що, як було встановлено при розгляді вказаної справи, умовами договору оренди землі не допускалося.

Варто також зауважити, що нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки виходячи з вартості 1 га ріллі визначалась і раніше при розгляді справи в суді, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 12.09.2017 року № 321/104-17 (Т.1 а.с. 40).

Також з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.02.2020 року слідує, що станом на 19.02.2020 року змінилась форма власності даної земельної ділянки (ділянка з державної форми власності перейшла в комунальну), але цільове призначення спірної земельної ділянки не змінилося, тобто вона призначена для сінокосіння та випасання худоби, а не для вирощування на ній будь-яких зернових чи сільськогосподарських культур.

Той факт, що у додатку до Витягу з Державного земельного кадастру від 19.02.2020 року в експлікації земель вказана «рілля» також не є підтвердженням наявності в справі нововиявлених обставин, оскільки, по-перше, з матеріалів справи слідує, що на час розгляду справи в суді у додатку до Витягу з Державного земельного кадастру від 05.09.2017 року в експлікації земель вказані «пасовища» (Т.1 а.с. 41-43). По-друге, наданий відповідачем Витяг від 19.02.2020 року сформований набагато пізніше часу ухвалення судом рішення по справі 22.02.2018 року, тому відсутні підстави для висновку, що вказана позначка щодо віднесення земельної ділянки до ріллі існувала на час розгляду справи в суді, що є обов`язковою умовою для віднесення такої обставини до нововиявлених.

У будь-якому разі, як вказувалось вище власне цільове призначення та вид використання спірної земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби не змінювалось взагалі.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що посилання заявника на обставини, які він вважає нововиявленим, не є такими в розумінні положень ст. 423 ЦПК України.

У зв`язку з цим, відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 423, 429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року по справі № 468/1498/17-ц за позовом прокурора Баштанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у розпорядження держави відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

суддя: