Справа №717/107/20
26 березня 2020 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Туржанського В.В.
за участі секретаря: Мазура Ю.Д.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат.
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.
Представник позивачки ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився та надіслав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності позивачки та не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.
Враховуючи згоду представника позивачки на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказана обставина встановлена рішенням Кельменецького районного суду від 07 листопада 2018 року по цивільній справі № 717/1269/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. ОСОБА_3 в даний час перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_1 . Вказана обставина стверджується копією довідки № 494 виданої Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 25 лютого 2020 року.
Відповідно до ст. 180 СК України відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину.
Отже, між позивачкою та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини.
Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини сторін. Згідно вимог ст. 181 СК України ОСОБА_1 має право на отримання аліментів від відповідача ОСОБА_2 у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право ОСОБА_1 порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину.
При визначенні розміру аліментів суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2020 рік прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року складає 2218 гривень.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов`язаний нести витрати на утримання дочки.
В порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує дитину та забезпечує її відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України.
Також в порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров`я та має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити частково.
Суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Суд вважає безпідставною вимогу позивачки про визначення розміру аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зокрема, суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК.
Згідно з ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Частиною 2 ст.185 СК України передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.
Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що за змістом ст.185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати.
Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, а також повинен обґрунтовуватись відповідними документами. На відміну від аліментів, додаткові витрати носять несталий характер та пов`язані не з питання належного матеріального утримання дитини, а з передбачуваними/або не передбачуваними особливими обставинами того з батьків, з яким проживає дитина, у зв`язку з навчанням, зокрема.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вважає, що подальше навчання ОСОБА_3 у Чернівецькому кооперативному економіко-правовому коледжі є припущенням. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що позивачкою у майбутньому будуть понесені додаткові витрати на дочку, що викликані особливими обставинами.
Крім того, 02 серпня 2022 року ОСОБА_3 досягне повноліття.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.
Суд вважає, що ОСОБА_1 не надала належних та достовірних доказів на підтвердження необхідності стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання їхньої спільної дитини саме наперед.
Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 5400 гривень в рахунок відшкодування половини вартості навчання ОСОБА_3 протягом 2019-2020 навчального року.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що позовна заява надіслана до суду 27 січня 2020 року.
Згідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі ст. ст. 179 - 183, 184-186, 191 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки с. Іванівці Кельменецького району Чернівецької області, до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , про стягнення аліментів та додаткових витрат - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з 27 січня 2020 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5400 (п`ять тисяч чотириста) гривень в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 583 (п`ятсот вісімдесят три) гривні 70 (сімдесят) копійок судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, що становить 1200 (одна тисяча двісті) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Повне судове рішення складено 26 березня 2020 року.

Суддя: