Справа № 766/3698/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОШО» про розірвання договору у зв`язку з істотними порушеннями та відшкодування збитків, завданих розірванням договору,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом від імені та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОШО» про розірвання договору у зв`язку з істотними порушеннями та відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

03.03.2020 року представник позивачів ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову від імені та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 45/100 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на праві часткової приватної власності. Заява обґрунтована тим, що до Херсонського міського суду Херсонської області пред`явлено позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОШО» про розірвання договору у зв`язку з істотними порушеннями та відшкодування збитків, завданих розірванням договору, в сумі 163223,20 доларів США, що на день звернення до суду з позовом еквівалентно 4050873,38 гривень. На думку сторони позивача в даному випадку існує необхідність у забезпеченні позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки відповідач ОСОБА_5 має реальну можливість в подальшому розпорядитися 45/100 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка їй належить на праві власності.

Ухвалою суду від 06.03.2020 року заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про забезпечення позову залишено без задоволення.

23.03.2020 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 45/100 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на праві часткової приватної власності. Заява обґрунтована тим, що до Херсонського міського суду Херсонської області пред`явлено позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОШО» про розірвання договору у зв`язку з істотними порушеннями та відшкодування збитків, завданих розірванням договору, в сумі 163223,20 доларів США, що на день звернення до суду з позовом еквівалентно 4050873,38 гривень. На думку сторони позивача в даному випадку існує необхідність у забезпеченні позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки відповідач ОСОБА_5 має реальну можливість в подальшому розпорядитися 45/100 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка їй належить на праві власності.

Додатковим доводом представником заявників наведено прийняття Урядом України обмежувальних заходів, які на невизначений термін негативно впливатимуть на економічну активність населення країни. Відповідно до п.п.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215 «Про внесення змін до Постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року заборонено роботи ресторанів, кафе тощо. З урахуванням загальновідомого факту агресивного поширення коронавірусу СОVID-19 по всьому світу, очевидно, що 03.04.2020 року заборона не скасується, передбачити день скасування цієї заборони неможливо. За даними витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі-ЄДР), роздрукованих з офіційного сайту Міністерства юстиції України в мережі Інтернет за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch основним видом діяльності відповідачів ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (КВЕД 56.10). Враховуючи, що можливим та єдиним джерелом отримання доходу, а відтак, джерелом погашення заборгованості у разі задоволення позову у відповідачів ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 є заклади громадського харчування, які не працюють, і невідомо коли запрацюють, очевидність утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову стає ще очевиднішою. Представник заявників також зазначає, що необхідність забезпечення позову може базуватись на припущеннях, за умови, якщо вони обґрунтовані. Обґрунтування існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову буде цілком достатньо, оскільки припущення не завжди можна підтвердити належними і допустимими доказами. Просить суд врахувати зазначені доводи.

Заяву передано судді Майдан С.І. 24.03.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали заяви, цивільної справи дійшов наступного висновку.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч.ч.1-3ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, виходячи зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно можливо виключно за умови належності його Відповідачу або якщо воно підлягає передачі або сплаті Відповідачеві.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач ОСОБА_5 має на праві спільної часткової власності нерухоме майно, а саме: 45/100 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Дослідивши подані в обґрунтування заявленого клопотання докази, суд, вирішуючи питання щодо застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту приходить до висновку, що між сторонами виник спір про розірвання договору у зв`язку з істотними порушеннями та відшкодування збитків, завданих розірванням договору, в сумі 163223,20 доларів США, що на день звернення до суду з позовом еквівалентно 4050873,38 гривень.

В заяві від 23.03.2020 року представником заявників зазначені ті ж самі доводи як і в заяві від 03.03.2020 року, яка судом розглянута ухвалою суду від 06.03.2020 року та у задоволенні заяви відмовлено .

Додатково зазначений в заяві від 23.03.2020 року довод про прийняття Урядом України обмежувальних заходів, які на невизначений термін негативно впливатимуть на економічну активність населення країни. Зокрема, п.п.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215 «Про внесення змін до Постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року заборонено роботи ресторанів, кафе тощо не підтверджує ризики невиконання в майбутньому можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд вважає, що представником заявників не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу, що вищевказані обставини не позбавляють позивачів права звернутись до суду із заявою про забезпечення позову в інший спосіб та обрати спосіб забезпечення позову відповідно до вимог ЦПК України, а саме: ст.ст.150-152 ЦПК України, оскільки таке право передбачено ч.2 ст.149 ЦПК України на будь - якій стадії розгляду справи.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , товариства з обмеженою відповідальністю «ОШО» про розірвання договору у зв`язку з істотними порушеннями та відшкодування збитків, завданих розірванням договору залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан