Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 12 листопада 2020 року

Коропський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В.

з участю представника позивача Веремій Т.М., представника відповідача Касьяненка Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Черешеньки», третя особа на стороні відповідача приватний виконавець приватного виконавчого округу Чернігівської області Мазан Олексій Олександрович про стягнення заборгованості за договорами оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та пояснила, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черешеньки» та ОСОБА_1 укладено шість договорів оренди землі строком на 10 років За умовами вказаних договорів орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати переглядається сторонами один раз у 2 роки. З урахуванням переглядів орендної плати ТОВ «Черешеньки» повинно було сплати за 2019 рік за оренду землі 30478,78 грн. Однак, за 2019 рік орендну плату за користування землею ОСОБА_1 не отримував. 02.01.2020 позивач дізнався, що на кошти, нараховані орендарем ТОВ «Черешеньки», було накладено арешт постановою приватного виконавця Мазан О.О. від 17.12.2019 року. Вважає, що сума орендної плати була перерахована відповідачем на депозитний рахунок приватного виконавця за власною ініціативою відповідача, без достатніх для того правових підстав. ТОВ «Черешеньки» не перевірило чи повинно було перераховувати грошові кошти виконавцеві. А тому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черешеньки» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 32464,79 грн., що складається з 30478,78 грн. неодержаної орендної плати та 1986,01 грн. штрафних санкцій (нарахованої пені); моральну шкоду в сумі 3000,00 грн., витрати за надання правової допомоги в сумі 10000,00 грн. та судові витрати в сумі 840,80 грн.

Відповідач направив відзив на позов. В судовому засіданні представник ТОВ «Черешеньки» Касьяненко Д.С. позовні вимоги не визнав. Пояснив, що орендна плата у сумі 30478,78 грн. була перерахована на депозитний рахунок приватного виконавця Мазана О.О. на підставі його постанови про арешт майна ОСОБА_1 . Згідно вказаної постанови, позивач має заборгованість за рішенням суду на суму понад 1 млн грн. ТОВ «Черешеньки» здійснило значні капіталовкладення в орендовані у позивача земельні ділянки. Знаючи про наявність у ОСОБА_1 боргу, у позивача були всі підстави передбачати небезпеку втрати права користування земельними ділянками в результаті проведення виконавчих дій. Тому, ТОВ «Черешеньки» задовольнило вимоги кредитора без згоди боржника, а в подальшому повідомило про це ОСОБА_1 . Тобто, належна позивачеві орендна плата була направлена на погашення його заборгованості перед кредитором. Задоволення позову у даному випадку призведе до подвійного стягнення орендної плати з орендаря. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, вважає, що в діях відповідача відсутній склад правопорушення. Також, не погоджується з вимогами про стягнення судових витрат через їх безпідставність. Заявив про надання доказів судових витрат, понесених стороною відповідача, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Третя особа - приватний виконавець приватного виконавчого округу Чернігівської області Мазан Олексій Олександрович в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Даний позов зареєстровано в суді 31.07.2020 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 09.09.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду.

Заслухавши учасників, дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

29.10.2015 року між ТОВ «Черешеньки» та ОСОБА_1 укладено договори оренди землі строком на 10 років, а саме: на земельну ділянку кадастровий №:03:000:0092, площею 0,4734 рілля; на земельну ділянку кадастровий №:03:000:0091, площею 2,2504 рілля; на земельну ділянку кадастровий №:05:000:4521, площею 3,2518 рілля; на земельну ділянку кадастровий № :03:000:0820, площею 1,2798; на земельну ділянку кадастровий №:03:000:0818, площею 21,8034 рілля; на земельну ділянку кадастровий №:03:000:0819, площею 1.7643 сіножаті. За умовами укладених договорів оренди землі від 29.10.2015 року (далі - Договір) орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати переглядається сторонами один раз у 2 роки (а.с. 13-53).

З урахуванням переглядів орендної плати, ТОВ «Черешеньки» повинно було сплати позивачеві за 2019 рік за оренду землі 30478,78 грн., що визнається обома сторонами.

17.12.2019 року приватний виконавець Мазан О.О. виніс постанову про арешт коштів боржника ВП № 60748779, в якій зазначив, що між ТОВ «Черешеньки» та боржником ОСОБА_1 укладено договори оренди землі. Зазначеною постановою виконавець наклав арешт на грошові кошти, що належать до виплати боржнику ОСОБА_1 . Також, постановлено копію постанови для виконання направити до ТОВ «Черешеньки» (а.с. 81-84).

На виконання зазначеної постанови ТОВ «Черешеньки» 26.12.2019 року перерахувало на депозитний рахунок приватного виконавця Мазан О.О. грошові кошти в сумі 30478,78 грн., що становить суму належної позивачеві орендної плати, що підтверджується платіжним дорученням № 9016 (а.с. 85) та визнається обома сторонами.

Не погодившись з рішенням приватного виконавця, ОСОБА_1 22.01.2020 року подав скаргу до Міністерства юстиції України. За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця ОСОБА_3 було виявлено порушення ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» щодо винесення постанови про арешт орендної плати боржника та направлення її для виконання до ТОВ «Черешеньки», та невинесення постанови про звернення стягнення на доходи (а.с. 73-77).

Крім того, в січні 2019 року ОСОБА_1 оскаржив дії приватного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів до Деснянського районного суду міста Чернігова, ухвалою якого від 04.03.2019 року у скарзі було відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.05.2019 року ухвалу скасовано в частині. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Мазана О.О. про арешт коштів боржника від 17.12.2019 року. В частині відмови стягнення суми орендної плати з рахунку приватного виконавця на користь ТОВ «Черешеньки» ухвалу залишено в силі через те, що заявником ( ОСОБА_1 ) не було заявлено клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженої відповідальністю «Черешеньки» (а.с. 61-66).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом - Закон): Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 5 Закону: Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 13 Закону: Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону: Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ст. 74 Закону: Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Порядок оскарження рішень виконавців у цивільному судочинстві передбачений розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Враховуючи вимоги вищезазначених законодавчих актів, постанова приватного виконавця Мазана О.О. з моменту її винесення 17.12.2019 року і до моменту скасування 13.05.2020 року була чинною.

А з часу винесення постанови 17.12.2019 року і до моменту оприлюднення результатів позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця ОСОБА_3 18.02.2020 року, зазначена постанова була законною вимогою виконавця в розумінні ч. 4 ст. 18 Закону, і за її невиконання була передбачена юридична відповідальність.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Черешеньки» не було законодавчо надано право надавати оцінку законності вимогам виконавця.

Суд вважає, що на час перерахування суми орендної плати на депозитний рахунок приватного виконавця (26.12.2019 року) ТОВ «Черешеньки» діяло в рамках виконання чинної, не визнаної у встановленому порядку незаконною, постанови приватного виконавця.

В таких діях ТОВ «Черешеньки» відсутня ознака протиправності та вина.

В той же час, в ході судового розгляду було встановлено, що підставою перерахування орендної плати на рахунок приватного виконавця було протиправне рішення останнього.

Такого висновку відразу дійшов і ОСОБА_1 , звернувшись зі скаргами на дії приватного виконавця до міністерства юстиції і суду. Але отримавши негативне рішення суду в частині повернення коштів від приватного виконавця, звернувся з позовними вимогами до ТОВ «Черешеньки».

Суд приймає аргументи сторони відповідача про те, що перераховуючи суму орендної плати на вимогу приватного виконавця вони діяли згідно з вимогами ч. 3 ст. 528 ЦК України.

Відповідно до вказаної норми закону: Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.

Отримавши постанову приватного виконавця і дізнавшись про наявне виконавче провадження щодо орендодавця, у ТОВ «Черешеньки» були підстави вважати про наявність небезпеки втратити право користування належними йому земельними ділянками.

Суд відхиляє аргументи сторони позивача про те, що в даному випадку приватний виконавець не є кредитором, а ним виступає фізична особа ОСОБА_4 . Так, сторона зобов`язання не завжди виступає у правовідносинах самостійно. Вона може приймати в них участь через представника, законного представника, тощо. А на стадії примусового виконання судового рішення від імені і на користь кредитора діє приватний або державний виконавець. Кошти, отримані від ТОВ «Черешеньки» було направлено на погашення боргу ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Позовні вимоги у даній справі полягають у стягненні з відповідача матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України: Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

В судовому засіданні було встановлено, що в діях ТОВ «Черешеньки», пов`язаних з перерахування суми орендної плати ОСОБА_1 на депозитний рахунок приватного виконавця відсутня вина та ознака протиправності.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до ТОВ «Черешеньки» (смт.Короп, Чернігівської області, вул.Вознесенська, 69, код 14249045) про стягнення заборгованості за договорами оренди землі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 20.11.2020 року.

Суддя: Грушко О. П.