Провадження № 2/229/509/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 березня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

В позові, який надійшов до суду 04 листопада 2019 року, позивач акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі АТ КП «Приватбанк») зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12.04.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 31.08.2019 року має заборгованість 357407,85 грн., з яких: 4485,68 грн. заборгованість за кредитом; 347224,45 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом; 5697,72 заборгованість за пенею та комісією.

Проте, позивач вказує, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом.

Таким чином, заборгованості становить 120449,49 грн., яка складається з 4485,68 грн. заборгованість за кредитом; 115963,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 12.04.2011 року по 30.05.2018 року.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 120449,49 грн. за кредитним договором №б/н від 12.04.2011 року та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача. На позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме судовою повісткою.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 12.04.2011 року між публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % (базова ставка по кредитному ліміту 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта і Тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і погоджується з його умовами.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому позивачем, відповідач порушувала графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала та у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 120449,49 грн., яка складається з 4485,68 грн. заборгованість за кредитом; 115963,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 12.04.2011 року по 30.05.2018 року.

Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а відповідно до вимог частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 4485,68 грн.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві позичальника встановлена базова процента ставка 2,5% на місяць, що загалом на рік становить 30%, що також підтверджується довідкою про умови обслуговування кредитуваня з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільговий період», яка підписана відповідачем.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.04.2011 року проценти за користування грошовими коштами банк нараховував в період з 12.04.2011 року по 31.08.2014 року - за ставкою 30%, в період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року - за ставкою 34,80%, в період з 01.04.2015 року по 30.05.2018 року - за ставкою 43,20%.

Суд вважає неправомірними дії позивача щодо підвищення з 01.09.2014 року процентної ставки до 34,80% річних і з 01.04.2015 року до 43,20% річних, оскільки це виходить за межі узгодженого сторонами договору розміру процентів за користування грошовими коштами.

Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 позивачем було дотримано вимог, передбачених частиною другою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо порядку нарахування процентів за кредитним договором.

Крім того, суд виходить з того, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Тому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

Так, відповідно до наданого банком розрахунку, кількість днів прострочення сплати заборгованості за користування грошовими коштами за період з 01.09.2014 року по 30.05.2018 становить 1308 днів.

Заборгованість за тілом кредиту станом на 01.09.2014 року (день підвищення процентної ставки) складала 4004,34 грн.

Отже, розмір заборгованості за процентами за вказаний період складає 4364,73 грн. (4004,34 грн. х 30%) / 360 х 1308 день.

Таким чином, за період з 12.04.2011 року до 30.05.2018 року загальна заборгованість за процентами за користування кредитом становить 5753,73 грн. (1389,00 грн. + 4364,73 грн.), де 1179,37 грн. сума процентів, нарахованих банком за період з 12.04.2011 року до 01.09.2014 року, тобто до неправомірного підвищення процентної ставки.

З огляду на вищевказане, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за процентами в сумі 5753,73 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 4485,68 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 5753,73 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру юридичними особами справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Таким чином, на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню з відповідача судові витрати за сплату судового збору, пропорційно задовлених позовних вимог, тобто в розмірі 163,30 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76-80, 89,141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (, адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 12.04.2011 року у загальній сумі 10239 (десять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 41 коп., з яких: 4485 (чотири тисячі чотириста вісімдесят п`ять) грн. 68 коп. заборгованість за кредитом; 5753 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят три) грн. 73 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (, адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 163 (сто шістдесят три) грн. 30 коп.

В іншій частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення cуду складено 17 березня 2020 року.

Суддя: В.О.Лебеженко