Постанова

Іменем України

27 березня 2020 року

м. Київ

справа № 640/13859/17

провадження 61-6059св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Восьма Харківська державна нотаріальна контора,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коротун Володимир Ілліч, на рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 листопада 2018 року у складі судді Бородіної Н. М. та постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Кіся П. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Восьмої Харківської державної нотаріальної контори (далі - Восьма ХДНК) про усунення спадкоємців від права на спадкування за законом.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 перебував у шлюбі із ОСОБА_2 з 14 лютого 2014 року, однак через негаразди у сім`ї майже вони постійно проживали окремо.

Спадкодавець проживав окремо від дружини у свого брата ОСОБА_1 , часто хворів, позивач постійно витрачав кошти на його лікування, а також піклувався про нього, купував одяг, матеріально утримував.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 про нього не піклувалась, не доглядала його, матеріально не допомагала, не відвідувала, нехтувала своїми обов`язками.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та зобов`язати Восьму ХДНК видати позивачу свідоцтво про право на спадщину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 12 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем належними та достовірними доказами не доведено обґрунтованість своїх позовних вимог, зокрема, чи перебував спадкодавець ОСОБА_3 у безпорадному стані через тяжку хворобу або каліцтво та чи потребував спадкодавець допомоги саме від відповідача (за умови отримання її від інших осіб), а також чи мав спадкоємець - відповідач у справі матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Крім того, не доведено і умисне злісне ухилення відповідача від надання такої допомоги.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 листопада 2018 року залишено без змін.

Судове рішення мотивоване тим, що в судових засіданнях ані позивач, ані свідки не навели переконливих доказів на підтвердження перебування спадкодавця у безпорадному стані, та його потреби в допомозі. Ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду позивач не надав доказів хвороби, витрачення коштів на виписані ліки та підтвердження факту безпорадного стану, що вказує на відсутність сукупності обставин, які відповідно до статті 1224 ЦК України є підставою для усунення спадкоємця від спадкування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коротун В. І. просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 неодноразово було відмовлено у задоволенні клопотань про витребування доказів, які могли б свідчити про наявність підстав для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом, зокрема того, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через хворобу перебував у безпорадному стані.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2019 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

04 червня 2019 року справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 14 лютого 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (після шлюбу ОСОБА_5 ) був зареєстрований шлюб, актовий запис за № 62, про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за № 2395.

Після смерті спадкодавця до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулись дружина померлого та брат померлого, що підтверджується відповіддю Восьмої ХДНК та сторонами не оспорюється.

Спільних дітей подружжя не мало, єдиним спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_3 .

Також судами встановлено, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні у Харківській міській клінічній багатопрофільній лікарні № 25 в період з 31 липня 2015 року по 11 серпня 2015 року з діагнозом пневмонія.

Допитані у судовому засіданні свідки як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача зазначили про відсутність у ОСОБА_3 захворювань, внаслідок яких він перебував у безпорадному стані, та повідомили про зловживання ОСОБА_3 алкогольними напоями.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК (тут і далі - в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 460-ІХ) України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18, провадження № 61-1419св20, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц, провадження № 61-14655св18; у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц, провадження № 61-15926св18.

Суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, належно застосувавши норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є його процесуальним обов`язком, щодо ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання.

Ураховуючи викладене, суди дійшли правильного висновку про те, що оскільки одночасне настання наведених вище обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності не підтверджено відповідними доказами, тому ОСОБА_2 як спадкоємець не може бути усунута від спадкування за законом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 .

Доводи касаційної скарги про неприйняття судами клопотань позивача про витребування доказів колегія суддів не бере до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують перебування спадкодавця у безпорадному стані або наявність у нього тяжкого захворювання.

Суди першої та апеляційної інстанцій на підставі належних та допустимих доказів встановили в повному обсязі обставини справи, необхідні для правильного вирішення спору, тому правові підстави для витребування та дослідження інших додаткових доказів у цій конкретній справі (зокрема тих, про які заявляв позивач) не мало правового значення та не вплинуло на ухвалення правильного по суті спору судового рішення.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальних частинах рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коротун Володимир Ілліч, залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська А. І. Грушицький В. В. Сердюк