Справа № 589/308/20
Провадження № 2/589/720/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради Сумської області про встановлення факту належності на праві власності майна померлій та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2020 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вказаним позовом, відповідно до якого просить суд встановити факт володіння та належності двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на праві власності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за позивачем право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за законом після смерті її рідної сестри - ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем ОСОБА_2 права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на це майно та неможливістю оформлення нею своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування за законом через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

В січні 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області Никонової Г.І. за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом (вищевказану квартиру), однак, у вчиненні даної нотаріальної дії було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що встановлюють право власності на квартиру та надання їх копій, що підтверджують факт прийняття рішення про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та отримання Свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру після смерті спадкодавиці протирічить вимогам ч. 3 ст. 46 Закону "Про нотаріат", п. 1 Глави 7, п. 1 Глави 13 Розділу І, п.1.2. Глави 2, п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчиненні нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та ст. 27 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 40, 77-80 Порядку дфжавної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого ПКМУ від 25.12.2015 № 1127 в редакції ПКМУ від 23.08.20161 № 553, так, як вищезазначені документи не є документами, що посвідчують право власності на вищевказану квартиру за спадкодавицею, на підставі яких спадкоємиці може бути видане Свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до частини 3 статті 46 Закону України "Про нотаріат" ненадання відомостей та документів на вимогу нотаріусу є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

З урахуванням викладеного, посилаючись на норми ст. 381, 392, 1220, 1261, 1265, 1268 - 1270 ЦК України позивач просила встановити факт володіння та належності на праві власності померлій ОСОБА_2 двокімнатної квартири, а також визнати за позивачем право власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні свого представника не скористався, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також в цій заяві зазначив, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Згідно Свідоцтво про право власності на житло КП ПВО "Енергія" від 10.07.2019 вбачається, ОСОБА_2 було передано у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі розпорядження органу приватизації КП ПВО "Енергія " №13051 від 08.07.2019 /а.с. 7-8/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.6/.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 виданого 15.07.1965 року та серії НОМЕР_3 виданого 06.08.1958 вбачається, що ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її сестра ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані: батько " ОСОБА_5 ", мати - " ОСОБА_6 " (мовою оригіналу згідно з записом у документі) /а.с.10, 12/.

На підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 вбачається, що позивач уклавши шлюб з ОСОБА_7 змінила прізвище з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 " /а.с.11/

Крім того, з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_2 " /а.с.13/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкування, відповідно до ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_2 не складала.

За змістом ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Позивач є спадкоємцем другої черги за законом та звернулася з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача, інших спадкоємців немає. 26.09.2019 приватний нотаріус Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області Никоновою Г.І. заведено спадкову справу № 127/2019 та видано свідоцтво про право на спадщину.

Серед спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця є квартира квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, кухні та коридора, загальна площа квартири становить 47,2 кв.м, житлова площа 34,1 кв.м /а.с.18-19/.

Вказана квартира належала спадкодавцеві на праві користування. Спадкодавець звертався з заявою про її приватизацію у відповідності з положеннями Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», однак помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію.

Згідно ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

У силу статтей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Відповідно до Правової позиції у справі за №6-121 цс 13 Верховний Суд України зазначив, що право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством.

Відповідна правова позиція не змінилися та була викладена у Постанові Верховного суду від 09.02.2018 у справі № 719/179/17 від 27.03.2019 у справі № 669/629/16-ц у постанові від 07.10.2019 по справі №752/6593/18.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановлено частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Отже, аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що право у спадкоємця вимагати визнання права на приватизацію в порядку спадкування виникає виключно у тому разі, коли спадкодавець (наймач) за життя звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_2 зверталася до уповноважених органів місцевого самоврядування з питання приватизації вищевказаної квартири, між тим, за життя приватизувати квартиру не встигла.

Так, в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки від цього залежить подальша реалізація прав позивача на спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд вважає, що встановлення фактів належності об`єктів нерухомого майна померлій з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а тому заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, і підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 29, 321, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 83, 141, 200, 206, 258, 259, 263-268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт володіння двокімнатною квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла. ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Сидорчук