31.03.2020 Справа № 756/3956/20
Справа пр. №2/756/3842/20
ун. №756/3956/20
У Х В А Л А

31 березня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Російської Федерації про встановлення факту, що має юридичне значення, відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

26 березня 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Російської Федерації про встановлення факту, що має юридичне значення, відшкодування шкоди.

30 березня 2020 року справа була передана на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постановах Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", від 07 лютого 2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. За положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки з цього майна (ст. ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Цей перелік не є вичерпним.

Предметом позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є встановлення факту, що їх вимушене переселення з окупованої території Донецької області відбулось внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації відповідачем частини території Донецької області; стягнення з Російської Федерації на користь кожного з позивачів моральної шкоди у сумі 1059348,50 грн.

При цьому у своїй позовній заяві позивачі вказують, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У цій же квартирі мешкали й позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Обгрунтовуючи своїй позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, позивачі вказували, зокрема на те, що моральна шкода спричинена їм незаконними діями Російської Федерації, які призвели до неможливості користування ними указаним нерухомим майном (аркуші позовної заяви 4, 18).

Позаяк предметом позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є відшкодування шкоди, завданої позивачам порушенням їх права на проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 , спір виник з приводу нерухомого майна (такий висновок суду корелюється з правовою позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 28 серпня 2019 року у справі №415/4214/15-ц).

Зазначена квартира знаходиться в Ленінському районі м. Донецька.

Оскільки указане нерухоме майно не знаходиться в Оболонському районі м. Києва, відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Крім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити позивачам, що Ленінський районний суд м. Донецька знаходиться в районі проведення Операції об`єднаних сил (до її початку - Антитеростичної операції), а його роботу призупинено.

На виконання Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" та відповідно до наданих Державною судовою адміністрацією України подань Головою ВССУ видано розпорядження від 02 вересня 2014 року №2710/38-14, яким визначено територіальну підсудність для забезпечення розгляду справ та кримінальних проваджень, підсудних місцевим судам Донецької і Луганської областей, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції і в яких неможливо здійснювати правосуддя. Так, територіальна підсудність цивільних справ, підсудних Ленінському районному суду м. Донецька, визначена Дзержинському міському суду Донецької області.

За таких обставин справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підсудна Дзержинському міському суду Донецької області.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що справа згідно з ч . 1 ст. 27 ЦПК України належить до територіальної юрисдикції (підсудна) Дзержинського міського суду Донецької області, її слід передати на розгляд цьому суду.

Керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 187 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Російської Федерації про встановлення факту, що має юридичне значення, відшкодування шкоди - надіслати за підсудністю на розгляд Дзержинському міському суду Донецької області у зв`язку з тим, що вказана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук