Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/427/20
Провадження №2/433/384/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2020 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Певної О.С.,

за участю секретаря судового засідання Нехаєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яку представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 06 жовтня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 30 жовтня 2018 року рішенням Троїцького районного суду Луганської області шлюб між ними розірвано. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 20.05.2019 відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів із заробітку ОСОБА_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2018 і до досягнення дітьми повноліття. 07 листопада 2019 року нею був отриманий виконавчий лист і пред`явлений до Троїцького районного відділу ДВС на примусове виконання. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконує рішення суду, сплачує аліменти нерегулярно, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунку становить 15615,82 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 15615,82 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 17 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату,час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача - адвоката Пономаренко Н.М. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, згідно якої вона наполягає на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву подано не було.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року розірвано (а.с. 6).

Від вказаного шлюбу позивач та відповідач мають дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7, 8).

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 20.05.2019 відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів із заробітку ОСОБА_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач зазначає, що 07 листопада 2019 року нею був отриманий виконавчий лист і пред`явлений до Троїцького районного відділу ДВС на примусове виконання, однак відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконує рішення суду, сплачує аліменти нерегулярно, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунку становить 15615,82 грн.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною другою статті 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 Сімейного кодексу України.

Крім того, відповідно до статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції України має зворотну дію в часі. (Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 05 вересня 2018 року по справі №753/12684/16, провадження №61-18327св18).

Відповідно до ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

При виплаті аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

До аналогічних висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616 цс 18).

Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку, встановленому Сімейним кодексом.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Позивачем було надано до суду розрахунок неустойки за період з 01.11.2018 року по 31.12.2019 року, згідно якого розрахунок неустойки за несплату аліментів відповідачем становить 43281,43 грн. (а.с. 14).

Таким чином, заборгованість ОСОБА_3 за неустойкою за несплату аліментів складає 43281,43 грн., але з урахуванням положень ч.1 ст. 196 СК України, згідно якої стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів не може перевищувати розміру 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 15615,82 гривень.

Вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався та власного розрахунку ним до суду не надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 УПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів звільнення від обов`язку утримувати дитину, відсутності вини у прострочені сплати аліментів, наявності підстав для зменшення розміру пені відповідачем суду не надано. Таким чином, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_9 в цій частині підлягають задоволенню повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд дійшов такого висновку.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

ОСОБА_9 , відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати в дохід держави у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, матеріали справи містять Ордер серії АН №101094 від 13.01.2020, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5014, копію угоди про надання правової допомоги від 13.01.2020, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат від 06.03.2020, копію дублікату квитанції № Р24А718587966А97149 від 15.01.2020.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат від 06.03.2020, розмір витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 3500,00 грн., у тому числі:

1. Вартість складання позовної заяви про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - 1500,00 грн. (у тому числі складання розрахунку неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2019 року);

2. Орієнтована кількість судових засідань за позовом про стягнення боргу - 500,00 грн./засідання - 4 засідання - 2000,00 грн.

Також, позивач надала копію дублікату квитанції № Р24А718587966А97149 від 15.01.2020 про сплату нею на користь адвоката Пономаренко Н.М. суми в розмірі 1809,05 грн. (а.с. 19).

З урахуванням наведених вище вимог ЦПК України, а також наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 1500,00 грн., в яку входить вартість складання позовної заяви про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (у тому числі складання розрахунку неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2019 року). Вказаний розмір витрат є пропорційним, обґрунтованим, відповідає складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 2000,00 грн., в яку входить участь у судових засіданнях за позовом про стягнення боргу - 500,00 грн./засідання - 4 засідання, в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки розгляд справи відбувався без участі сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 81, 141, 223, 258-260, 263-265, 280-281, 354 ЦПК України, ст. 180, 194, 196 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яку представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 15615 (п`ятнадцять тисяч шістсот п`ятнадцять) грн. 82 коп. за період 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.С. Певна

22.04.20