РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. при секретарі судового засідання Корнійчук А.В. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Рівне у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 липня 2001 року між нею та відповідачем, ОСОБА_2 , був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 780.

За час перебування в шлюбі, мають спільних дітей, дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Діти, що були народжені за час шлюбу, проживають та будуть проживати з нею. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, зокрема ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку. Їй відомо, що відповідач працює однак він не вказує чи офіційно чи неофіційно отримує дохід, а тому вважає, що розмір аліментів повинен стягуватись у твердій грошовій сумі, розміром 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з нею ОСОБА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 до початку підготовчого судового засідання подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність її представника.

Відповідач ОСОБА_2 до початку підготовчого судового засідання подав заяву про визнання позову, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі.

Заявою від 20.03.2020 р. просив розглянути справу без його участі та без участі його представника адвоката Щербяк Ю.В.

Ухвалою суду від 03.10.2019р. відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей. (а.с.8).

Ухвалою суду від 26.12.2019р. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено до розгляду у справі № 569/17950/19 . Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей виділено у самостійне позовне провадження (справа № 569/23612).

Дослідивши надані письмові докази,та оцінивши їх в сукупності, суд, у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Поданою до суду письмовою заявою відповідач ОСОБА_2 визнав пред`явлений до нього позов, що дає право суду в підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 22.07.2001 р. перебували у шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду від 26.12.2019 року розірвано.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису № 944, зареєстрований 06.06.2002р. відділом РАГС м.Рівне та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно актового запису № 1750, зареєстрований 18.08.2006 р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Оскільки між сторонами відсутній спір щодо встановлення місця проживання дитини, тому суд прийшов до висновку, що місцем проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2002 р.н. та ОСОБА_6 , 2006 р.н. слід визначити з матір`ю ОСОБА_1 . Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років: з 1 січня 2020 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей за рішенням суду, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зі щорічною індексацією згідно закону, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову 20.09.2019 р. і до досягнення дітьми повноліття, про що не заперечив відповідач.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 20.09.2019 р. по 20.10.2019 р. - допустити до негайного виконання.

Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача за вимогу про стягнення аліментів в прибуток державного бюджету в сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.00 грн. , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зі щорічною індексацією згідно закону, щомісячно, починаючи із 20.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зі щорічною індексацією згідно закону, щомісячно, починаючи із 20.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 20.09.2019 р. по 20.10.2019 р.- допустити до негайного виконання. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в прибуток державного бюджету. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд. Позивачка: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено 26.03.2020 року .

Суддя О.В.Панас