Справа № 495/1812/20
Номер провадження 2/495/1698/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про самовідвід судді

24 березня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши в м. Білгород-Дністровському матеріали цивільної справи №495/1812/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Білгород-Дністровська міська рада про виділ майна, що є у спільній частковій власності та припинення правовідносин спільної часткової власності, як виду спільної власності, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. надійшла цивільна справа №495/1812/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Білгород-Дністровська міська рада про виділ майна, що є у спільній частковій власності та припинення правовідносин спільної часткової власності, як виду спільної власності, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020 року, вказана цивільна справа передана на розгляд судді Шевчук Ю.В.

В ході підготовки справи до судового розгляду встановлені наступні обставини.

Так, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у складі головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В. розглядалась цивільна справа №2-4400/11 за позовною заявою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на самочинно зведені будівлі. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2012 року було задоволено позовну заяву Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. Зобов`язано ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , примусово знести самочинно збудовані два сараї, душ, прибудову до власного житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розгляду зазначеної вище цивільної справи судом у складі головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В. вже була надана правова оцінка правовідносинам, що склались між сторонами у зв`язку з предметом позову - житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вищевказані обставини унеможливлюють розгляд суддею Шевчук Ю.В. вказаної цивільної справи.

Відповідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у ст. 39 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до положень ст. 83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Під час прийняття рішення про самовідвід по вищевказаній цивільній справі, суд також приймає до уваги положення ст.3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти собі самовідвід.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Враховуючи, вищевикладене, щоб у сторін не виникло сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, а також недопущення в подальшому помилкової думки про зацікавленість судді при розгляді даної справи, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від участі як головуючого по справі №495/1812/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Білгород-Дністровська міська рада про виділ майна, що є у спільній частковій власності та припинення правовідносин спільної часткової власності, як виду спільної власності, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36-39 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заявити самовідвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Юлії Валеріївні від розгляду цивільної справи №495/1812/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Білгород-Дністровська міська рада про виділ майна, що є у спільній частковій власності та припинення правовідносин спільної часткової власності, як виду спільної власності, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя