Справа № 313/146/20
Провадження № 2/313/192/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Кравцова С.О., за участю секретаря судового засідання Василенко Л.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням,суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що їй відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 липня 2006 року виданого на підставі розпорядження Веселівського бюро по приватизації житлового фонду № 2722 від 17.07.2006 року, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 липня 2006 року.

Відповідач по справі є її родичем (сином).

З серпня 1999 року у вказаній квартирі відповідач не проживає, що підтверджується довідкою голови ОСББ «Шевченка -25» від 20 січня 2020 року, завіреною секретарем ради Стогній.

У зв`язку з порушення відповідачем його законних прав, щодо володіння, користування та розпорядження майном, яке належить позивачу на праві власності, вона вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою про визнання особи як такої, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, на позовних вимог наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 липня 2006 року виданого на підставі розпорядження Веселівського бюро по приватизації житлового фонду № 2722 від 17.07.2006 року, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 липня 2006 року.

Також, з довідки голови ОСББ «Шевченка-25» від 20 січня 2020 року вбачається те, що відповідач, який являється позивачу сином з моменту останнього часу проживання і до сьогоднішнього дня за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з серпня 1999 року.

У зв`язку з тим, що Відповідач добровільно не вживає заходів щодо зняття себе з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , це призводить до порушення вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України оскільки, позивач будучи власником вказаного нерухомого майна, не може в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено6-тимісячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини,а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня,зберігається житлове приміщення понад шести місяців.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування в будинку АДРЕСА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 71-72 ЖК України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 263, 265, 267-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О.Кравцов