Провадження № 6/522/187/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

за участі секретаря судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву АТ «Одесаобленерго» за участю боржника ОСОБА_1 , Першого Приморського відділу виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа за заявою АТ «Одесаобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 78818 грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за заявою АТ «Одесаобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 78818 грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп..

26 грудня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 78818 грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп..

До суду 12.01.2020 року надійшла заява представника АТ «Одесаобленерго» за участю боржника ОСОБА_1 , Першого Приморського відділу виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа за заявою АТ «Одесаобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 78818 грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп., відповідно до якої зазначено, що на теперішній час у заявника відсутній виконавчий лист №522/25031/14-ц, у зв`язку із тим, що під час пересилання поштою виконавчого листа він був втрачений, чим АТ «Одесаобленерго» позбавлене можливості скористатися своїм правом на справедливий суд та звернутися до органів примусового виконання рішень з метою виконання судового рішення.

Учасники справи у судове засідання 02 березня 2020 року не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представника заявника 02 березня 2020 року звернувся до суду з заявою, в котрій просив суд розглядати заяву без особистої участі заявника, підтримав вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява АТ «Одесаобленерго» про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за заявою АТ «Одесаобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 78818 грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

26 грудня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 78818 грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.03.2015 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист на виконання виданого наказу.

Стягувачем вчасно пред`явлено виконавчий лист до виконання, що підтверджується постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 16 березня 2016 року з примусового виконання судового наказу.

30.06.2016 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеса винесена постанова про повернення судового наказу стягувачеві, згідно акту державного виконавця за виходом за адресою зазначеною у виконавчому документі, на момент перевірки, боржника та майна належного боржнику на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено.

14.04.2017 року АТ «Одесаобленерго» звернулося до Приморською районного суду м. Одеси зі скаргою на дії старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС м. Одеси.

18.07.2017 року судом постановлено ухвалу, якою скаргу АТ «Одесаобленерго» на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса задоволено. Постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30.06.2016 року на виконання судового наказу, визнано незаконною та скасувано. Зобов`язано державного виконавця відновити виконавче провадження по виконанню судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 року по справі № 522/25031/14-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Одесаобленерго».

08.09.2017 року АТ «Одесаобленерго» було подано до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси заяву, на підставі вищезазначеної ухвали суду, в якій АТ «Одесаобленерго» просило винести постанову про відновлення виконавчого провадження по виконанню судового наказу та на забезпечення виконання рішення суду накласти арешт на майно та грошові кошти боржника.

15.11.2019 року АТ «Одесаобленерго» було подано до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №47404888 по справі № 522/25031/14-ц.

05.12.2019 року була надана відповідь начальником Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Гусєвим О.О., в якій зазначається, що при направленні постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві оригінал виконавчого документа було втрачено.

Заявник в заяві про видачу дублікату виконавчого листа зазначив, що вказаний виконавчий лист вчасно пред`явлений на виконання, однак органами виконавчої служби виконавчий лист втрачений, у зв`язку із чим заявник звернувся до суду з зазначеною заявою.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Заява про видачу дублікату виконавчого листа ґрунтовна та підтверджена наданими до суду доказами.

Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як передбачено ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Положення ч. 1 ст. 6 Конвенції гарантують «процесуальну» справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін.

Верховний Суд розглядаючи касаційну скаргу на ухвали судів першої та апеляційної інстанції, постановлені за результатами розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у своїй постанові від 15 листопада 2018 року по справі №474/783/17, звернув увагу на положення ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки заявником надано належні докази втрати оригіналу виконавчого листа, суд вбачає, що підстави для задоволення вимог, котрі зазначені в заяві є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись 10, 12, 13, 81, 89, 223, 247, 258-261, 268, п. 17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву АТ «Одесаобленерго» за участю боржника ОСОБА_1 , Першого Приморського відділу виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа за заявою АТ «Одесаобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 78818 грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп. задовольнити.

Видати АТ «Одесаобленерго» дублікат виконавчого листа № 522/25031/14-ц виданого на підставі судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2014 року за заявою АТ «Одесаобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 78818 грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 18 березня 2020 року.

Суддя Ю.Б. Свячена