АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року

м. Чернівці

справа № 2-313/2010

провадження 22-ц/822/9/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Височанської Н.Ю., Одинака О.О.

секретар Чубрей І.І.

учасники справи:

позивач Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 січня 2010 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Кирилюк Л.К.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (ділі АКІБ «УкрСиббанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 02 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 205000 доларів США зі сплатою 13 % річних, на строк до 02 березня 2018 року.

Всупереч нормам закону та умовам кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку не здійснював, в результаті чого станом на 25 грудня 2009 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 193529 доларів 25 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить суму 1568497 грн. 90 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом в розмірі 153749 доларів 68 центи США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1224769 грн. 95 коп., заборгованості за кредитом по прострочених траншах згідно графіка - 18634 долари 14 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 148439 грн. 56 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 21146 доларів 13 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 168450 грн. 07 коп., неустойки в розмірі 500 гривень, пені за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 3306 доларів 34 центи, що згідно офіційного курсу НБУ становить суму 26338 гривень 32 коп.

05 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 73000 доларів США зі сплатою 13,9 % річних, на строк до 04 березня 2015 року.

На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , за кредитним договором № 0 від 05 березня 2008 року, з ОСОБА_2 укладено договір поруки № 185732.

Однак, ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку не здійснював, в результаті чого станом на 25 грудня 2009 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 73736 доларів США 62 цента, яка складається: із заборгованості за кредитом в розмірі 54749 доларів 95 центи США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 436138 гривень 10 коп., заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 10427 доларів 79 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 83067 гривень 77 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8558 доларів 88 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 68180 гривень 04 коп.. неустойки в розмірі 500 гривень, пені за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 1576 доларів 49 центи, що згідно офіційного курсу НБУ становить 12558 гривень 31 коп.

Просив суд, стягнути вказану вище заборгованість та вирішити питання про судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 січня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТІБ "УкрСиббанк" за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 02 березня 2007 року заборгованість в розмірі 1568497 гривень 90 копійок.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТІБ "УкрСиббанк" за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 березня 2008 року заборгованість в розмірі 600 444 гривні 22 копійки.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальником порушено умови кредитних договорів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з відповідача та поручителя на користь банку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На вказане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вважає, що судом ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення. Суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про укладення між сторонами договору поруки.

Просив суд, апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 березня 2008 року в розмірі 600 444 гривень 22 копійки скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, а також здійснити перерозподіл судових витрат.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТзОВ «Кей-Колект», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», подав відзив на апеляційну скаргу.

Вказує на те, що єдиним аргументом апеляційної скарги ОСОБА_2 є те, що він не підписував договір поруки від 05 березня 2008 року.

Однак, вказаний договір апелянтом не оспорювався, в матеріалах справи міститься договір поруки від 05 березня 2008 року на якому скаржник поставив свій підпис, що свідчить про правомірність правочину.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що 05 березня 2008 року між АТІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого останньому видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості, кредит на споживчі цілі в розмірі 73000 доларів США строком на 84 місяці до 04 березня 2015 року з щомісячною процентною ставкою в розмірі 13,9 % річних з щомісячним погашенням заборгованості, згідно графіку.

13 лютого 2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 2 за умовами якого, зобов`язання за кредитним договором № 0 від 05 березня 2008 року та договором поруки № 185732 від 05 березня 2008 року було відступлено ТзОВ «Кей-Колект».

Матеріали справи містять договір поруки №185732 від 05 березня 2008 року, який є додатком до позовної заяви (а.с. 21-23), однак він не посвідчений належним чином.

Ухвалою апеляційного суду від 13 січня 2020 року у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №359/360 від 26 лютого 2020 року, наявний в матеріалах справи договір поруки №185732 від 05 березня 2008 виконаний за допомогою струменевого принтера і є копією з оригіналу.

Зображення підпису від імені ОСОБА_2 на договорі поруки виготовлено за допомогою струменевого принтера ( а. с. 10-13).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позичальником порушено умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з відповідача та поручителя на користь банку, відповідно до наведеного банком розрахунку.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов його внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що згідно з пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на порушення норм процесуального права щодо обов`язку суду повідомити відповідача про розгляд справи.

Апеляційний суд погоджується з такими доводами.

Як вбачається з матеріалів справи судові повістки та повідомлення, а також рішення суду у даній справі були повернуті відділенням поштового зв`язку, у зв`язку із закінченням терміну зберігання (копія конверта та повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи додаються а. с. 66, 67, 89, 90, 93 т.1 ).

В окремій ухвалі від 29 січня 2019 року у справі № 761/15565/16-ц Верховний Суд зазначив, що згідно із вимогою частини першої та другої статті 76 ЦПК України 2004 судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності-відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування (частина третя статті 76 ЦПК України 2004).

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду (частина друга статті 76 ЦПК У країни 2004).

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою (частина восьма статті 76 ЦПК України 2004).

У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (частина четверта статті 76 ЦПК України 2004).

Отже, вищезазначені положення цивільного процесуального законодавства не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового повідомлення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України 2004 року розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі

Повістка-повідомлення про судове засідання, яке було призначено у даній справі на 09 жовтня 2009 року(а.с.66 т.1), 22 жовтня 2009 року(а.с.67 т.1), 25 грудня 2009 року (а.с. 89, 90 т.1) та на 28 січня 2010 року (а.с.93 т.1), не містить ні підпису відповідача про її отримання, ні даних про вручення.

Отже, суд першої інстанції, не взявши до уваги вимоги статті 128 ЦПК України та ч. 1 ст. 158 ЦПК України 2004 року, порушив право відповідача знати про час і місце судових засідань та фактично позбавив його можливості надати свої заперечення проти позову. Внаслідок цього суд порушив принципи змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд.

Тому доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи є обґрунтованими, що відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Щодо вирішення справи по суті позовних вимог, то апеляційний суд в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини третьої статі 10 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом(частина четверта статті 10 ЦПК України, 2004 року).

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Крім того, відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи наявний у справі договір поруки №185732 від 05 березня 2008 є копією з оригіналу.

Стаття 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що, за загальним правилом, документи мають подаватися в оригіналі або належним чином завіреній копії. Заявник, який подає документи в копіях, має вказати про наявність у нього або іншої особи оригіналу. Засвідчення вірності копії документа оригіналу здійснюється шляхом проставлення власноручного підпису і дати. Особа має право завіряти копії лише тих документів, оригінали яких знаходяться у неї.

Аналогічні положення містила частина друга статті 64 ЦПК України, 2004 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин

Обгрунтовуючи заперечення на апеляційну скаргу «Кей-Колект» посилався на договір поруки №185732 від 05 березня 2008 року, який був укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 та є належним доказом.

Апелянт заперечував підписання ним 05 березня 2008 року вказаного договору поруки.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ухвалою від 13 січня 2020 року у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- чи є наданий договір поруки №185732 від 05 березня 2008 року, підписи в якому виконані його сторонами писальними приладами (кульковою ручкою, ручкою з пером, олівцем тощо) оригіналом;

- яким чином виконаний підпис від імені ОСОБА_2 в правому нижньому куті навпроти слова «поручитель», на перший, другій та третій сторінці договору поруки № 185732 від 05 березня 2008 року та навпроти прізвища « ОСОБА_2 » на третій сторінці договору поруки № 185732 від 05 березня 2008 року ( за допомогою технічних засобів чи писальним приладом);

- ким ОСОБА_2 чи іншою особою (особами) виконаний підпис напроти слова «поручитель» в правому нижньому куті на перший, другій та третій сторінці договору поруки № 185732 від 05 березня 2008 року та навпроти прізвища « ОСОБА_2 » на третій сторінці договору поруки № 185732 від 05 березня 2008 року.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 359/360 від 26 лютого 2020 року, наявний в матеріалах справи договір поруки №185732 від 05 березня 2008 року, який витребувано, на підставі ухвали Чернівецького апеляційного суду 27 листопада 2019 року, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», виконаний за допомогою струменевого принтера і є копією з оригіналу. Зображення підпису від імені ОСОБА_2 на договорі поруки виготовлено за допомогою струменевого принтера ( а.с. 11-13).

За змістом пункту 3.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 (в редакції наказу від 26 грудня 2012 року №1950/5 з наступними змінами) об`єкт почеркознавчого дослідження повинен бути представлений експертові в оригіналі.

У пункті 5.10 договору поруки від 05 березня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», вказано, що договір укладено у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу.

Ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект», на виконання ухвали Чернівецького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року, оригіналу оспореного договору поруки, унеможливило проведення судової-почеркознавчої експертизи.

Позивач не скористався своїм правом на надання оригіналів письмових доказів.

Цивільним процесуальним законодавством саме на позивача покладено обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Отже, враховуючи наведене, позов про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 березня 2008 року є недоведеним.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 березня 2008 року в розмірі 600 444 гривні 22 копійки та судових витрат у справі підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 березня 2008 року з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі 2730 гривень, що підтверджується квитанцією від 08 жовтня 2019 року (а.с.140 т.1).

З огляду на зазначене, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 2 730 гривень в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 січня 2010 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 березня 2008 року в розмірі 600 444 гривні 22 копійки та судових витрат у справі скасувати.

В позові Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту № № 0 від 05 березня 2008 року відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 2 730 гривень в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови 30 березня 2020 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: Н.К. Височанська

О.О. Одинак