Ухвала

23 березня 2020 року

м. Київ

справа № 444/2048/16-ц

провадження № 61-19775св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , служба у справах дітей Жовківської районної державної адміністрації,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року в складі судді: Мікула В. Є., та постанову Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року в складі колегії суддів: Копняк С. М., Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Служби у справах дітей Жовківської районної державної адміністрації, про визначення порядку користування будинком, господарськими спорудами та земельною ділянкою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено порядок користування житловим будинком з господарським будівлями в АДРЕСА_1 наступним чином:

у користування ОСОБА_1 виділено житлову кімнату позначену як 1-5 площею 15.40 кв. м, та кімнату 1-6 площею 8,90 кв. м;

у користуванні ОСОБА_2 залишено житлову кімнату 1-4, площею 15.90 кв. м, та 1-3 площею 8.20 кв. м;

в загальному користуванні залишено коридор літ. 1-1 площею 3.40 кв. м, коридор 1-2 площею 4.10 кв. м та вхід до будинку.

Визначено, що співвласники будинку користуються господарськими будівлями та земельною ділянкою відповідно до належних їм часток в будинку (по 1/2 частині).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 3 983 грн.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати (витрати за проведення експертизи) в сумі 21 450 грн.

Аргументи учасників справи

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу, в якій просила: оскаржені рішення скасувати; передати справу на новий судовий розгляд у суд першої чи апеляційної інстанції чи ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому посилалася на те, що суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права. У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить повідомити про день та час розгляду справи.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_8 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення. Відзив мотивований безпідставністю та необґрунтованістю доводів касаційної скарги.

У грудні 2019 року ОСОБА_2 подала пояснення.

У січні 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали пояснення.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення виконання судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2019 року зупинено виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року та постанови Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 3 983 грн та витрат за проведення експертизи в сумі 21 450 грн до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року та постанови Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у іншій частині відмовлено.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 7, 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про повідомлення про день та час розгляду справи.

Справу № 444/2048/16-ц призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков