РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13704/19

пр. № 2/759/987/20

21 січня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача відповідача Бужор А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04112, м.Київ, вул.Деглярівська,62) про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2019 року ОСОБА_1 , який здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 подав до суду позовну заяву стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судового збору.

Позов мотивований наступними обставинами. 10.02.2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) у якій було пошкоджено належний на праві власності ОСОБА_2 автомобіль «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 .

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якої, згідно полісу ЕР.153981145 від 26.09.2018 року застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна". Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 21 березня 2019 року, по справі №759/3680/19, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Страхову компанію ПрАТ СК "ПЗУ Україна", про настання страхового випадку, повідомлено установлених законом строки.

13.02.2019 року ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування за заподіяння шкоди пошкодженому у ДТП належному йому автомобілю «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 . До заяви про вилату страхового відшкодування ОСОБА_2 було додано документи в яких визначено вартість шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Так було додано рахунок-фактуру видану станцією технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" № від 11.02.2019р, ремонтну калькуляцію № L0444, та інші документи. В вищевказаних рахунку фактурі та ремонтній калькуляції станція технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" здійснила обрахунок вартості ремонтно- відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 (вартості запасних частин та вартість робіт).

13.02.2019 року представником страхової компанії був проведений огляд пошкоджень, які виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 .

17.05.2019 ПрАТ СК "ПЗУ Україна" здійснило виплату страхового відшкодування шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" лише 15 708,04 грн. Вказаних коштів недостатньо для відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди що відбулася 10.02.2019р.

Загальна вартість робіт та матеріалів які необхідно було для проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 становить 43835,24 грн.

На адресу страхової компанії ОСОБА_2 було надіслано заяву про виконання страхових зобов`язань, яку страхова компанія отримала 17.05.2019 року, та надіслано претензію від 10.06.2019р. про сплату залишку коштів необхідних для проведення відновлювального ремонту авта в повному обсязі. Оплату вартості заподіяної шкоди в повному обсязі страхова компанія відшкодовувати відмовилась, надіславши в адресу позивача відповідь в якій страхова компанія повідомила, що не вбачає підстав для проведення розрахунків за заподіяну шкоду в повному обсязі.

ОСОБА_2 було здійснено доплату вартості ремонтно-відновлювальних робіт свого автомобіля і перераховано на рахунок станції технічного обслуговування, ТОВ «Автосаміт на Столичному" яка здійснила даний ремонт, кошти в сумі 28 126,21 грн (двома платежами 14 999,00 грн. та 13 127,21 грн., що підтверджується квитанціями №35 та №36 від 106.2019 року).

Додатково було сплачено за проведення ремонтних робіт свого автомобіля, який постраждав в результаті дорожньо-транспортної пригоди 28 126,21 грн.

Тому позивач просить, стягнути з відповідача 28 126,21 грн. матеріальної шкоди пов`язану з проведенням ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 та судові витрати.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.08.2019 р. провадження у справі відкрито.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому свої заперечення мотивує фактом наявності у нього на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правової відповідальності за можливе завдання шкоди третім особам. Майнові інтереси, пов`язані із експлуатацією автомобіля "SUZUKI" державний НОМЕР_2 застраховані власником авто - ОСОБА_4 відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.09.2018 року, поліс № ЕР. 153981145. Умови страхування передбачали також підвищення ліміту відповідальності по полісу № ЕР. 153981145 відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та від нещасного випадку на транспорті від 26.09.2018 року додатково на 150 000 грн. та допущення до керування інших осіб. Таким чином, цивільна відповідальність відповідача, пов`язана із керуванням автомобілем "SUZUKI" державний номер НОМЕР_2 є застрахованою у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (третя особа).

Правова позиція по відшкодуванню шкоди застрахованою особою викладена у пунктах 56 -57 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18): 56.Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача проти позову заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так статті 979, 980 ЦК України визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

За змістом положень ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Позов обґрунтовано тим, що 10.02.2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) у якій було пошкоджено належний на праві власності ОСОБА_2 автомобіль «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 .

Судом встановлено, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якої, згідно полісу ЕР.153981145 від 26.09.2018 року застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна". Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 21 березня 2019 року, по справі №759/3680/19, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Страхову компанію ПрАТ СК "ПЗУ Україна", про настання страхового випадку, повідомлено установлених законом строки.

13.02.2019 року ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування за заподіяння шкоди пошкодженому у ДТП належному йому автомобілю «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 . До заяви про вилату страхового відшкодування ОСОБА_2 було додано документи в яких визначено вартість шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Так було додано рахунок-фактуру видану станцією технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" № від 11.02.2019р, ремонтну калькуляцію № L0444, та інші документи. В вищевказаних рахунку фактурі та ремонтній калькуляції станція технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" здійснила обрахунок вартості ремонтно- відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 (вартості запасних частин та вартість робіт).

13.02.2019 року представником страхової компанії був проведений огляд пошкоджень, які виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_1 .

На адресу страхової компанії ОСОБА_2 було надіслано заяву про виконання страхових зобов`язань, яку страхова компанія отримала 17.05.2019 року, та надіслано претензію від 10.06.2019р. про сплату залишку коштів необхідних для проведення відновлювального ремонту авта в повному обсязі. Оплату вартості заподіяної шкоди в повному обсязі страхова компанія відшкодовувати відмовилась, надіславши в адресу позивача відповідь в якій страхова компанія повідомила, що не вбачає підстав для проведення розрахунків за заподіяну шкоду в повному обсязі.

ОСОБА_2 було здійснено доплату вартості ремонтно-відновлювальних робіт свого автомобіля і перераховано на рахунок станції технічного обслуговування, ТОВ «Автосаміт на Столичному" яка здійснила даний ремонт, кошти в сумі 28 126,21 грн (двома платежами 14 999,00 грн. та 13 127,21 грн., що підтверджується квитанціями №35 та №36 від 106.2019 року).

Майнові інтереси, пов`язані із експлуатацією автомобіля "SUZUKI" державний НОМЕР_2 застраховані власником авто - ОСОБА_4 відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.09.2018 року, поліс № ЕР. 153981145. Умови страхування передбачали також підвищення ліміту відповідальності по полісу № ЕР. 153981145 відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та від нещасного випадку на транспорті від 26.09.2018 року додатково на 150 000 грн. та допущення до керування інших осіб. Таким чином, цивільна відповідальність відповідача, пов`язана із керуванням автомобілем "SUZUKI" державний номер НОМЕР_2 є застрахованою у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (третя особа).

Правова позиція по відшкодуванню шкоди застрахованою особою викладена у пунктах 56 -57 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18): 56.Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 57.Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платеоюі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

При цьому, велика Палата Верховного Суду у вказаній Постанові відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, який полягав у наступному «суд не вправі відмовити в позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 416 ЦПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Таким чином, наведений правовий висновок Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) є обов'язковим у застосуванні. Дана правова позиція застосовувалася судом, зокрема, у Постанові від 25 вересня 2019 року справа № 280/1144/14-ц, ойадження № 61-17686св18, Постанові від 11 вересня 2019 року справа № І2/4412/16-Ц, провадження № 61-14395св18:

«Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровлю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обовязку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність».

Оскільки заявлений розмір матеріальної шкоди перебуває в рамках ліміту відповідальності ОСОБА_3 (250 тис. грн.), у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виник обов`язок із виплати відшкодування (що підтверджується доданими матеріалами до позову), звернення стягнення, а саме із відповідача буде суперечити інституту страхування цивільно-правової відповідальності та, з урахуванням наведених норм і позиції Верховного суду, буде безпідставним.

В якості обґрунтування заявленого розміру матеріальної шкоди, позивачем надано акти виконаних робіт. При чому, встановити причинно-наслідковий зв`язок переліку робіт, використаних матеріалів з фактично нанесеною шкодою не є можливим без відповідної експертизи або знань спеціаліста.

Так, акт виконаних робіт № від 12.07.2019 містить найменування робіт «наклейка інформаційна, заміна», «наклейка на В стійку VIN», що неможливо співвіднести із необхідними роботами для відновлення майна. Також, акт виконаних робіт № від 27.06.2019 містить «подвійні» роботи щодо дверей: заміна, і окремо «розбирання/збирання» щодо передніх лівих дверей, окремо мийка ТЗ (що не охоплюється необхідними роботами по відновленню).

Оскільки, рішення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» щодо виплати страхування у розмірі 708,04 грн. не оскаржено, то підстав ставити під сумнів об`єктивність та реальність отриманого страхового відшкодування не має.

Також, слід відмітити, що у квитанціях №35 та №36 від 27.06.2019 платником визначено ПАТ СК «ПЗУ Україна» ч/з ОСОБА_2 . Тобто, платіж проведено від імені страховика, що підтверджує повну оплату ремонтних робіт третьою особою.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним.

В той же час, із наданих документів позивачем, неможливо встановити перелік фактично наданих послуг та час, витрачений на їх надання.

Відсутній акт прийому-передачі наданих послуг, розшифровка з чого складається розмір винагороди, що в силу положень ст. 137 та ст. 141 ЦПК України унеможливлює задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач, отримавши позов, змушена булу звернутися за правовою допомогою, витрати на яку є її судовими витрати, та які підлягають розподілу пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Договір, перелік наданих послуг адвокатом, їх вартість додається до відзиву на позовну заяву, разом із попереднім розрахунком судових витрат відповідача.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу адвоката Бужор А.Ю. понесені відповідачем пов`язані з даною справою, є співмірними з складністю та об`ємом виконаної роботи, підтверджені належними та допустимими доказами, яких в сукупності достатньо для підтвердження витрат на правничу допомогу.

У зв`язку з цим у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні вимог ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04112, м.Київ, вул.Деглярівська,62) про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) витрати понесені на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць