Справа № 633/26/20
провадження № 2/633/56/2020
24 березня 2020 р. с.м.т. Печеніги
Печенізький районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Тимченко А.М.
за участю секретаря судових засідань - Меденець Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку.
Позивач вказує, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ). Цей будинок належить йому відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04.08.1993 року виданого Виконавчим комітетом Мартівської сільської ради народних депутатів. Вказує, що в житловому будинку, який йому належить на праві власності зареєстрований відповідач по справі, який за вказаною адресою не проживає понад 10 років.
Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни Ровенської області таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 із зняттям його з реєстраційного обліку. Судові витрати по справі стягнути з відповідача.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, але надав до суду письмову заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в неодноразово призначені судові засідання не прибував, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином згідно ст.128 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, але на адресу суду повернулись конверти з повістками про виклик відповідача в судові засідання, відправлені на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача (згідно відповіді виконкому Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 ) з поміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».
Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України та розглядає дану цивільну справу за його відсутності.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши надані позивачем письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, не протиречать закону та підлягають задоволенню.
До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04.08.1993 року виданого Виконавчим комітетом Мартівської сільської ради народних депутатів Харківської області ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .( аркуш 4).
Відповідно до розпорядження Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області на виконання Закону України « Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного ( нацистського) тоталітарних режимів в України та заборону пропаганди їхньої символіки» за № 5 від 04 січня 2016 року вулицю АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 . ( а.с. 39).
Згідно довідки виконкому Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області №07 від 03.01.2020 року ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 має слідуючий склад сім`ї: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.13)
Відповідно повідомлення Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області від 27 січня 2020 року №20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 . ( аркуш 22).
Згідно з актом, складеним 07.01.2020 року депутатом Мартівської сільської ради округу №12 ОСОБА_4 в присутності сусідів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на предмет фактичного проживання осіб у спірному будинку встановлено, що в будинку фактично проживає власник ОСОБА_1 . При обстеженні та зі слів сусідів встановлено, що дійсно в домоволодінні по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає. (а.с. 14).
Відповідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Печенізьким РВ УМВС України в Харківській області 18.02.1998 р. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і зареєстрований проживаючим в АДРЕСА_1 ( а.с.15-16).
Порядок користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду регулюється главою 6 ЖК України.
Згідно ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою ст.71 ЖК України.
Відповідно до глави 6 ЖК України «Користування житловими приміщеннями у будинках (квартирах) приватного житлового фонду» (ст.ст. 150, 156, 158) та ст.ст.11, 319, 405 ЦК України підставами для виникнення права користування житловими приміщеннями , які належать громадянам на праві приватної власності, можуть бути: або- існування права власності на це приміщення; або наявність факту проживання члена сім`ї власника житла разом із самим власником у цьому житловому приміщенні та спільного користування ними цим житлом, або укладення цивільно-правових угод, відповідно до яких до особи переходить право користування таким приміщенням.
Як вбачається з матеріалів справи власником житлового будинку на цей час є ОСОБА_1 . Правовстановлюючих документів, які вказують на наявність у ОСОБА_2 права власності на вищевказаний житловий будинок або права користування не має.
Відповідно ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Той факт, що за адресою позивача зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створює перешкоди для реалізації ОСОБА_1 свого гарантованого законом права на власний розсуд розпоряджатися майном, що належить йому на праві приватної власності.
Відповідно до ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Водночас, частиною 1 ст. 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 не проживає за адресою, вказаною у позові і дані про реєстрацію, не відповідають дійсному місцю його проживання, суд вважає, що необхідно визнати його таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 840 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 5-10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 11,15, ч.1 ст. 316, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71,150, 156, 158, ч.1 ст. 163 ЖК України, ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд-
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни Ровенської області таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 із зняттям його з реєстраційного обліку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни Ровенської області на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений при подачі позову до суду в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Головуючий: А.М. Тимченко