Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридня О.Л.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку загального провадження цивільну справу № 221/2208/19 за позовом ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування військово-цивільної адміністрація м. Волноваха, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач, будучи батьком малолітньої ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з часу народження дитини не цікавився її життям не виховув дитину, не надавав матеріальної допомоги, не турбувався про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Рішенням Волноваського районного суду від 06.03.2017 року шлюб розірвано. Судовим наказом Волноваського районного суду від 19.09.2018 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки. Вона сама виховує та утримує дитину, піклується про неї. Станом на 28.02.2019 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 12022,50 грн., тому позивач просила позбавити його батьківських прав стосовно дитини, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, надала письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник позивача ОСОБА_1 на позові наполягала.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду Донецької області судової влади України,заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.ст.280-281ЦПК України . Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив.

Третя особа в судове засідання представника не направила, про причини його неявки не повідомила, думки з приводу позовних вимог не висловила.

За таких обставин суд розглядає справу з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьком якої записано ОСОБА_3 та матір`ю - ОСОБА_2 , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 06.03.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, після розірвання шлюбу за позивачем залишено прізвище " ОСОБА_4 ".

Судовим наказом Волноваського районного суду Донецької області від 19.09.2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмір ј частини усіх видів заробітку заробітку та інших доходів на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною віку повноліття.

Відповідно довідки № 6056 від 13.03.2019 року, виданої позивачці відділом державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції, ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.09.2018 р по 28.02.2019 р. - 12022,50 грн.

Згідно характеристики учениці 4-Б класу Волноваської загальноосвітньої школи № 7 ОСОБА_4 , її мати, ОСОБА_2 приділяє належну увагу вихованню доньки, бере активну участь у громодаському житті класу, відвідує батьківські збори, постійно цікавиться успіхами доньки. Батько, ОСОБА_3 не приділяє належної уваги у вихованні доньки, батьківські збори не відвідує, не цікавиться успіхами та досягненнями доньки.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази встановлено, що відповідач, як батько дитини від виконання своїх обов`язків з виховання та утримання дитини ухиляється, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч.5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження належними та достатніми доказами той факт, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється та свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання своєї малолітньої доньки, на підставі чого суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав стосовно ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 19, 121, 125, 150, 164, 165,166,167 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, ЦПК суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування військово-цивільної адміністрація м. Волноваха, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І.Мохов