Провадження № 2/369/722/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21.02.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Медведського М.Д.,

при секретарі - Головатюк В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом у якому просила суд ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 вересня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено Рішення по справі № 369/7968/15-ц про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішення не оспорювалося та набрало законної сили.

Від даного шлюбу мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 .

18.09.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено рішення по справі № 369/9185/15-ц про стягнення аліментів, в якому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково. Так, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття починаючи з 27 липня 2015 року. Рішення не оспорювалося та набрало законної сили.

18.09.2015 року було видано виконавчий лист про стягнення аліментів.

Так, Відповідач виконує Рішення Суду та сплачує аліменти в розмірі 700 грн. щомісяця.

На сьогоднішній день, їхня спільна дитина проживає з Позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується Розпорядженням від 19.11.2018 року, Довідкою Чабанівської селищної ради.

Відповідно до Довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Дзвіночок», ОСОБА_3 весь час доглядає ОСОБА_1 , тато не цікавиться вихованням та навчанням донечки в садочку, не приходив на дитячі ранки.

Відповідач має постійний регулярний дохід та не потребує допомоги.

Так її доходи є малими та складають 4423,00 грн./місяць, а після відрахувань становлять 3560,51 грн. та не дозволяють в повній мірі утримувати їхню спільну доньку.

Окрім цього Позивачка з 2017 року хворіє на мультицентрнчний рак молочної залози палія 2 Б лівої грудної залози. На сьогоднішній день Позивачкою пройдено шість курсів хіміотерапії.

Позивачка є інвалідом 3 групи та перебуває під наглядом лікарів, а також 2 роки проходить курси гормонотерапії.

Так, витрати Позивачки є значними, що не дозволяє в повній мірі доглядати та виховувати дитину.

У Позивачки відсутнє будь-яке нерухоме та рухоме майно.

Так, в ОСОБА_3 було виявлено плоскостопість та надано медичне заключения на купівлю ортопедичного взуття.

Окрім цього їхня спільна донька для свого розвитку відвідує різноманітні гуртки та секції, зокрема відвідує басейн та займається стрибками в воду.

Такий розвиток їхньої дитини, включає в себе витрати в вигляді купівлі спеціального одягу та взуття, витрати на транспорт та на спеціальне харчування.

Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

У січні 2020 року відповідачем було направлено відзив на позовну заяву, у якому він позов визнав частково у розмірі 1200 грн.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні частково визнав позов та не заперечував проти задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів до 1500 грн. У задоволенні позову в іншій частині просив відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи на встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 14 серпня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 вересня 2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з позивачкою.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття починаючи з 27 липня 2015 року. Рішення не оспорювалося та набрало законної сили.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що розмір аліментів встановлений рішенням суду який складає 700 грн. не відповідає встановленому мінімуму розміру аліментів на даний час, що не дозволяє у повній мірі утримувати малолітню дитину.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В той же час, позивачка вказує, що її дохід не дозволяє у повній мірі забезпечити дитину всім необхідним для її повноцінного розвитку. Між тим, відповідач є працездатною особою, відтак має можливість сплачувати аліменти у розмірі запропонованому позивачкою.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за домовленістю між батьками не вважається незмінним.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 800 грн. пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини які впливають на розмір аліментів що стягуються з відповідача в твердій грошовій сумі.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував, що він є працездатним, проте доказів щодо джерел та рівня своїх доходів суду не надав. Також у судовому засіданні відповідач не заперечував стосовно того, що розмір стягуваних з нього аліментів має бути збільшений, однак заперечував проти заявленої позивачкою суми у розмірі 3000 грн.

Як вбачається з наданих позивачкою доказів позивач може надавати допомогу у розмірі більшому а ніж 700 грн., в державі змінився розмір прожиткового мінімуму, у зв`язку з інфляцією зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання сина сторін по справі, та розмір аліментів має бути збільшений.

Позивачем надані докази збільшення витрат на утримання дитини що є підставою для збільшення розміру аліментів що стягуються з нього в твердій грошовій сумі.

Тому, з урахуванням віку дитини, її потреб, даних про особу позивача, відповідача, як вони встановлені в судовому засіданні, доводів відповідача на свій захист, виходячи з засад розумності, реальності, суд знаходить, що встановлення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 1500 грн., на місяць, відтак позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі тивно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 768, 40 грн. судового збору.

Керуючись ст. 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259,261,.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">265, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збільшивши їх розмір до 1500 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.Д. Медведський