ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року

м. Харків

Справа №641/6221/19

Провадження № 22-ц/818/2103/20

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Сащенко І.С., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Державне бюро розслідувань,

відповідач: Державна казначейська служба України,

третя особа Президент України Зеленський Володимир Олександрович

розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про направлення до Верховного суду справи за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Державної казначейської служби України, третя особа Президент України Зеленський Володимир Олександрович про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року в складі судді Курганникової О.А., -

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного бюро розслідувань, Державної казначейської служби України, третя особа Президент України Зеленський Володимир Олександрович про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Державної казначейської служби України, третя особа Президент України Зеленський В.О. про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року справу витребувано з Комінтернівського районного суду м. Харкова для розгляду вищевказаної апеляційної скарги.

11 березня 2020 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про направлення вказаної справи до Верховного суду, з посиланням на те, що при однакових правовідносинах у постанові Верховного суду по справі № 522/22238/15-ц від 14.11.2018 року та у постанові Верховного суду по справі № 641/2198/17 від 27.11.3029 року Верховний суд виносить різні постанови по суті.

23 березня 2020 року справа надійшла на адресу Харківського апеляційного суду.

Обговоривши доводи заявленого клопотання колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено ст. 374 ЦПК України.

Так суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Отже, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо направлення справи до Верховного суду за клопотанням сторони у зв`язку застосуванням Верховним судом неоднакової судової практики до однакових правовідносин.

ПосиланняОСОБА_1 на вимоги ч.5. ст.403 ЦПК України безпідставні, оскільки право на передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду належить суду при розгляді справи в касаційному порядку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотанняОСОБА_1

про направлення справи до Верховного суду необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення справи до Верховного суду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - І.С. Сащенко

О.Ю. Тичкова