Справа № 130/2070/19
Провадження № 22-ц/801/479/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сенько Л. Ю.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 рокуСправа № 130/2070/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Голоти Л.О., Рибчинського В.П.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної

казначейської служби України, начальника слідчого відділення

Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної

поліції у Вінницькій області Олексюка Володимира Володимировича,

слідчого слідчого відділення Жмеринського відділу поліції Головного

управління Національної поліції у Вінницькій області Майченка

Анатолія Миколайовича про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Жмеринка Вінницької області за головування судді Сенько Л. Ю.,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, начальника слідчого відділення ( далі - СВ ) Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції (далі - ВП ГУНП) у Вінницькій області Олексюка В. В., слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Майченка А. М. про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000,00 гривень. Позивач посилався на те, що заявлена вимога грунтується на постанові Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2019 року. Протягом двох років за потурання керівника Олексюка В. В. слідчим Майченком А. М. не прийнято рішення у справі, номер якої зазначений у постанові заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури від 25 липня 2017 року. Це порушує права позивача на швидке, неупереджене слідство. Доказом заявленого позову є матеріали кримінального провадження, а розмір відшкодування моральної шкоди визначений ОСОБА_1 з урахуванням свого похилого віку, бездіяльності відповідачів, через яку позивач страждає, відчуває приниження, хвилюється, чи діждеться будь-якого рішення.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору віднесені на рахунок держави ( а. с. 18-19 ).

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року оскаржується в апеляційному порядку позивачем, який просить його скасувати, позов задоволити, постановити окрему ухвалу щодо судді суду першої інстанції за проявлену недбалість ( а. с. 28 ). Скаржник вказує на відсутність у суду під час розгляду справи матеріалів кримінального провадження, на які він посилався у позові. А саме там знаходяться усі докази заявленої ним вимоги. Постанова апеляційного суду від 20 вересня 2019 року має преюдиціальне значення для цієї справи, оскільки предмет, підстава та сторони у цих справах однакові, лише інший номер кримінального провадження ( а. с. 28 ).

Відповідачі не скористалися наданою ухвалою апеляційного суду від 24 січня 2020 року можливістю подати суду апеляційної інстанції у письмовому вигляді відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки оскаржуване ним рішення суду є правильним, таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесульного права.

Судом першої інстанції встановлено, що у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області з липня 2017 року перебуває кримінальне провадження № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України. На звернення ОСОБА_1 листом від 08 квітня 2019 року № 74-72-16 заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури Кириченко А. В. повідомив заявника про встановлення допущення тяганини у вказаному провадженні слідчими СВ Жмеринського ВП, Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, через що виконавцям надані вказівки щодо строків вчинення процесуальних дій, необхідних для прийняття рішень про закінчення досудового розслідування.

Відмовлючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Олексюка В. В., слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Майченка А. М. про відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000,00 гривень, суд першої інстанції, пославшись на загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, керуючись нормами статей 23, 1167, 1174, 1176 ЦК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди», приймаючи до уваги висновки Конституційного Суду України, викладені у Рішенні від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001, наголосив, що відшкодування моральної шкоди можливе внаслідок порушення прав особи, тобто за наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням прав особи та правом на відшкодування моральної шкоди. Доведення завдання такої шкоди на загальних підставах є обов`язком позивача. Суд першої інстанції обгрунтовано зауважив, що виключно кримінально-процесуальним Законом встановлений порядок розгляду скарг учасників кримінального провадження, осіб, права яких порушуються як під час досудового розслідування, так і під час підготовчого провадження в суді. Вимагаючи відшкодування з держави моральної шкоди, завданої відповідачами у справі працівниками СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_1 разом з тим в установленому порядку їхні дії або бездіяльність не оскаржував, останні не визнані неправомірними.

Суд першої інстанції надав оцінку посиланню ОСОБА_1 як на підставу позовних вимог на рішення Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2019 року, зазначивши, що вказане рішення не є преюдиціальним для цієї цивільної справи.

Колегія суддів апеляційного суду підкреслює, що дійсно постанова апеляційного від 20 вересня 2019 року у цивільній справі № 130/728/19 не має юридичного значення для вирішення даної справи. Сторони у цих справах є різними, предмет спорів хоч і носить однакову назву, але однозначно він різний, як і підстави позовів ( у справі № 130/728/19 йшлося про кримінальне провадження № 0000047 ).

Крім іншого належить мати на увазі, що матеріали незакінчених розслідуванням кримінальних проваджень не можуть витребовуватися будь-якими органами, крім органу, що здійснює процесуальний нагляд за діяльністю органів поліції. Тому вимоги позивача про витребування судом певного кримінального провадження до закінчення розслідування кримінальної справи на підтвердження і доведення заявлених ним вимог у цивільній справі є безпідставним.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правильності, обгрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції підстав для постановлення окремої ухвали у цій справи немає.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить безспірних доводів, обгрунтувань, які тягнули б можливість її задоволення.

Суд першої інстанції вірно визначився у правовідносинах, що склалися між сторонами у справі, застосував норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, начальника слідчого відділення Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Олексюка Володимира Володимировича, слідчого слідчого відділення Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Майченка Анатолія Миколайовича про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський