Справа № 237/6401/19
Провадження № 2/237/462/20
06.05.20 м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого-судді Приходько В.А.,
за участі секретаря Баглер О.І.
розглянувши у судовому засіданні в м. Курахове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначив, що вищевказане житло йому належить на підставі договору дарування житлового будинку.
Відповідачі в будинку не проживають з 2014 року, проте залишаються зареєстрованим у будинку, участі в утриманні якого не приймають, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несуть, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати та обмежує його законні права як власника будинку щодо вільного розпорядження майном. За власною ініціативою відповідачі з реєстраційного обліку не знімаються.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується договором дарування жилого будинку від 22.12.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 4440.
Згідно довідки Військово-цивільної адміністрації м. Красногорівка за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Конституція України встановила основні засади права власності.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як зазначає позивач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не проживаються за зареєстрованою адресою з 2014 року, іншого відповідачами не доведено.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.
Відповідно до ст.71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачам в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
На підставі ст.71 ЖК України, ст.ст.391,405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст. ст. 76-81, 265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Зобов`язати уповноважений орган зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повному заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В.А. Приходько