Справа № 288/1382/19
Провадження № 2/288/52/20
23 березня 2020 року. смт.Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
за участю секретаря судових засідань - Дашинської Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав в якій вказує, що Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з Позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та повністю перебуває на її утриманні.
Починаючи з 2012 року Відповідач проживає окремо та жодного з покладених на нього батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь - якої іншої участі у вихованні сина.
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2016 року з Відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, проте Відповідач дане рішення не виконує та станом на 10 липня 2019 року заборгованість Відповідача по сплаті аліментів становить: 48869.52 гривень.

Участі в утриманні дитини Відповідач не приймає, всі питання щодо виховання дитини вирішується Позивачем самостійно. Дитина є вихованцем дошкільного навчального закладу «Золоте дитя», Відповідач жодного разу не з`явився в дошкільному навчальному закладі та на батьківських зборах присутній не був.

Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з донькою, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання сином освіти.

Позивач зазначає, що вказані факти підтверджують ухилення Відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність у нього серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до його сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, 06 березня 2020 року надала до суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила справу слухати за відсутності позивача та її представника. /а.с.125-127/

Відповідач в судові засідання 21 лютого 2020 року та 23 березня 2020 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.

Відповідно до Судових викликів № 288/1382/19/1019/20 від 04 лютого 2020 року та № 288/1382/19/1464/20 від 21 лютого 2020 року розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач - ОСОБА_2 , був повідомлений про судові засідання, які відбудуться 21 лютого 2020 року о 09.30 годині та 23 березня 2020 року о 15.00 годині. /а.с.102, 117/

Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно частини четвертої статті 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, 28 січня 2020 року надав до суду заяву в якій підтримав заявлені позовні вимоги, просив справу слухати у його відсутність. /а.с.90/

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . /а.с.5/

03 липня 2019 року КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги Печерського району м.Києва», з 2018 року заключено декларацію на обслуговування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати регулярно відвідує з дитиною педіатра, батько з дитиною на прийом не приходив. /а.с.6/

Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 10 липня 2019 року № 1620, виданої Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, згідно з матеріалами виконавчого провадження № 53953686, відкритого 17 травня 2017 року про виконання виконавчого листа № 527/1924/16-ц від 28 лютого 2017 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 20 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Пред`явлено до примусового виконання 16 травня 2017 року, станом на 10 липня 2019 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 34 місяці з дня пред`явлення документа до примусового виконання та становить 48869.52 гривень. /а.с.7/

ОСОБА_3 відвідує дитячий заклад «Золоте дитя», сплата за навчання проводиться вчасно, що підтверджується довідкою від 04 липня 2019 року. /а.с.8/

13 листопада 2019 року службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м.Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 та в Акті зазначено, що квартира знаходиться в гарному санітарно-гігієнічному стані, дитяча кімната умебльована. Зі слів дитини, батька - ОСОБА_2 він бачив давно, той не телефонує, не приїздить, хоча син хотів би побачити батька, приїхати до нього в гості, але він сина не запрошує і сам не з`являється. З матір`ю вони в гарних стосунках, вона його завжди підтримує, допомагає, вони разом ходять в парк гуляти, всі іграшки йому придбала мати. За вказаною адресою фактично проживають: ОСОБА_1 - мати, ОСОБА_3 - син. /а.с.93/

Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією 20 січня 2020 року за вих. № 105/01-125/В-140, надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, догляду та утриманню своєї малолітньої дитини. /а.с.91-92/

В листі за вих. № 105/01-433/В-140 від 25 лютого 2020 року Печерська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила, що в поданому висновку від 20 січня 2020 року № 105/01-125/В-140 про доцільність позбавлення батьківських прав, Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, була допущена технічна помилка в четвертому та восьмому абзацах, а саме: у зазначенні прізвища малолітньої дитини - ОСОБА_3 . /а.с.123/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство; забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно приписів частини другої статті 150, частини другої статті 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно приписів статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.

Пунктом 16 вищевказаної Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків, в даному випадку позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно Відповідача, але він свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їх належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема не бере участі у забезпеченні дітей необхідного харчування, медичного догляду, лікування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 768.40 гривень /а.с.1/, який підлягає стягненню з Відповідача на її користь.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»; Законом України «Про охорону дитинства»; статтями 5, 141, 150, 157, 161, 164, 165, 166, 167 СК України; статтями 15, 16 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до його сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 768.40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник