ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Херсон

справа № 665/683/18

провадження № 22-ц/819/444/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарГеленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Крапівіної О.П. від 14 травня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни, правонаступником якого є ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» зазначило, що 15 листопада 2007 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 153 000 доларів США строком до 12 листопада 2027 року зі сплатою 13 % річних та зобов`язався повернути грошові кошти і сплатити відсотки за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором 15 листопада 2007 року між ним та банком укладено іпотечний договір.

У зв`язку із невиконанням відповідачем договірних зобов`язань рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2016 року в рахунок погашення заборгованості в розмірі 32 235 доларів США 70 центів, що за курсом НБУ станом на 23.06.2016 року еквівалентно 802 606,97 грн, із яких: 29 258,68 доларів США - тіло кредиту, 2 977,09 доларів США відсотки; 8 040,36 грн - комісія за РО; 14 766,85 грн - штраф/пеня, звернуто стягнення на належний ОСОБА_1 предмет іпотеки.

Посилаючись на те, що зобов`язання відповідачем у повному обсязі не виконані, позивач просив суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 16 квітня 2018 року складає 1 106 192,51 грн, із яких: 29 258,61 доларів США - кредит, 11 854,73 доларів США - проценти за користування кредитом; 5 413,46 грн - комісія за РО; 26 6969,78 грн - штраф/пеня (неустойка).

Заочним рішенням суду від 14 травня 2019 року позов задоволено та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у перегляді заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про закриття провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема, встановивши, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2016 року, яким в рахунок погашення заборгованості за спірним кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, не врахував, що воно набрало законної сили та постановлене у справі з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Крім того зазначає, що в матеріалах справи наявна заява представника позивача, подана до суду першої інстанції 27.08.2018 року, про заміну кредитора в зобов`язанні у зв`язку із укладенням банком 01.08.2018 року договору про відступлення права вимоги у спірних правовідносинах ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке в подальшому зазначене право вимоги продало ОСОБА_2 , про що вона повідомила суд та просила її залучити до участі у справі, однак до участі у справі нового кредитора залучено судом не було.

Вважає, що суд, не визначившись із належними сторонами у справі, порушив принцип диспозитивності, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Також порушення норм процесуального права вбачає в тому, що в порушення пункту 5 частини 4 статті 274 ЦПК України судом відкрито спрощене провадження у справі із ціною позову, яка перевищувала 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після чого змінено порядок судового розгляду, однак сторони про це не повідомлено та підготовче судове засідання не проведено.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати 10 березня 2020 року, до участі у справі залучено правонаступника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» Тютюнник Оксану Євгенівну, яка направила на адресу апеляційного суду заяву про відмову від позову, справжність підпису ОСОБА_2 у якій засвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевою Т.В. 17 березня 2020 року.

Зі змісту поданої ОСОБА_2 заяви вбачається, що у зв`язку із добровільним вирішенням спору вона відмовляється від поданого до ОСОБА_1 позову та просить закрити провадження у зазначеній справі, а заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 травня 2019 року визнати нечинним.

Заяву ОСОБА_2 просила розглянути за її відсутності, щодо наслідків відмови від позову та закриття провадження у справі обізнана.

Відповідно до положень статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Прийнята судом відмова позивача від позову відповідно до пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 374 ЦПК України, якою визначено повноваження суду апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи наведене, а також надане позивачу процесуальним законом право на відмову від позову та відповідність заяви про відмову від позову вимогам статті 206 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне її прийняти, заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 травня 2019 року визнати нечинним та провадження у справі закрити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керується вимогами частини другої статті 142 ЦПК України, відповідно до яких у разі відмови від позову на стадії перегляду рішення в апеляційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги.

Аналогічні положення містить частина четверта статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 24 889,33 грн, у зв`язку з відмовою позивача від позову на стадії перегляду рішення в апеляційному порядку, йому з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що становить 12 444,66 гривень (а.с.111, 114).

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 255, статтею 373, пунктом 3 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову.

Заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 травня 2019 року визнати нечинним.

Провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 12 444,66 грн (дванадцять тисяч чотириста сорок чотири гривні 66 коп.), що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги згідно квитанції № N0HI34308M від 31 січня 2020 року.

Оригінал квитанції № N0HI34308M від 31 січня 2020 року на суму 24 889,33 грн знаходиться в матеріалах цивільної справи № 665/683/18.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна