ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/22/20Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/817/378/20 Доповідач - Сташків Б.І.
Категорія - 312000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участю секретаря - Сович Н.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Тернополі цивільну справу №595/22/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2020 року, постановлену суддею Федорончук В.Б., у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТзОВ "Нова Пошта" про відшкодування шкоди.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ "Нова Пошта" про відшкодування шкоди визнано не поданою та повернуто позивачу.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції невмотивовано вирішив, повернути йому позовну заяву, оскільки його позовні вимоги заявлені на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", який звільняє споживачів від сплати судового збору. Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд не аргументував свого рішення та повертаючи позовну заяву безпідставно не врахував подану ним заяву про звільнення від сплати судового збору відповідно до ЗУ "Про захист прав споживачів", чим порушив його права.

Враховуючи викладене, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не поступало.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріалами справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що в січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Нова Пошта» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2400 грн. та стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Нова Пошта» про відшкодування шкоди - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде залишена без розгляду.

27 січня 2020 року від ОСОБА_1 поступила заява до суду першої інстанції, у якій він посилаючись на Закон України "Про захист прав споживачів" вказує, що звільнений від сплати судового збору та просить відкрити провадження у справі, а також у зв`язку із помилково сплаченими коштами на судовий збір повернути йому дані кошти.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ "Нова Пошта" про відшкодування шкоди визнано не поданою та повернуто позивачу, з підстав того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до норм ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 не поданою та повертаючи її, суд першої інстанції зокрема посилався на те, що позивач не виконав вимоги ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 січня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, згідно якої позивачу було запропоновано сплатити судовий збір за вимоги про стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів не може погодитися з мотивами, з яких виходив суд першої інстанції повертаючи позовну заяву, з огляду на наступне.

Згідно до правової позиції, яка викладена у п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2015 року (зі змінами і доповненнями від 25 вересня 2015 року), оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством, статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Зі змісту постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року № 14-57цс18 вбачається, що у статті 5 Закону України«Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України«Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до п.2 ст.22 ЗУ "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Колегія суддів Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній постанові зазначає, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (ст. 22 «Про захист прав споживачів», ст. 1 ЦПК України у редакції на час постановлення оскарженої ухвали, ст. 2 ЦПК України у редакції на час розгляду справи Верховним Судом).

Таким чином, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно є споживачем у даній справі та його вимоги ґрунтуються на вимогах ЗУ "Про захист прав споживачів", то він звільняється від сплати судового збору, зокрема і в частині моральної шкоди, оскільки така вимога є похідною від основної вимоги позивача про відшкодування шкоди, що прямо передбачена ЗУ "Про захист прав споживачів".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернення до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції без належних правових підстав повернув позовну заяву позивачу ОСОБА_1 , враховуючи відсутність підстав для повернення позовної заяви, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала до скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2020 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Сташків Б.І.

Костів О.З.

Судді: Хома М.В.