ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-2184/10 Номер провадження 22-ц/814/911/20Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Філоненко О.В.

учасники справи:

представник боржника адвокат Петренко В.П.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2020 року, постановлену суддею Стрюк Л.І., повний текст ухвали складено - дата не вказана

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» про заміну сторони виконавчого провадження ,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.11.2010 року у цивільній справі № 2-2184/10 задоволено позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 231,57 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04.10.2010 року становить 349 676,48 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн. у рівних частинах по 606,66 грн. з кожного. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського РУЮ від 07.04.2014 року відкрито виконавче провадження № 42847871 з примусового виконання виконавчого листа №2-2184/2010 від 16.12.2010 року, виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ БАНК» заборгованості у розмірі 349 679,48 грн. 09.11.2018 року ПАТ «БМ Банк» було перейменовано на АТ «БМ -2018». Посилаючись на укладений між АТ «БМ-2018» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» договір про відступлення права вимоги №19/11/2019/5 від 19.11.2019 року, просили змінити стягувача у виконавчому проваджені - з Акціонерного товариства «БМ-2018» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс».

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-2184/2010 від 16.12.2010 року, виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ БАНК» заборгованості у розмірі 349 679,48 грн. - з Акціонерного товариства «БМ-2018» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заміна кредитора у виконавчому провадженні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва і можлива на будь-якій стадії процесу, тому заява ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" та підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що правочину між АТ «БМ Банк» та ТОВ «БМ-2018» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулося, як і правонаступництва у розумінні процедури реорганізації також. Іншої, передбаченої статтею 512 ЦК України, зміни кредитора в особі АТ «БМ Банк» та ТОВ «БМ-2018» не доведено. Зазначає, що судом першої інстанції не враховані висновки Великої палати Верховного Суду щодо переходу прав та обов`язків банківської установи до юридичної особи без спеціальної правосуб`єктності (постанова від 10.12.2019 №925/698/16). Крім того, вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого листа у даній справі, ухвалою Полтавського районного суду від 27 вересня 2019 року встановлено, що у матеріалах справи відсутні відомості про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «БМ Банк» на АТ «БМ-2018».

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюєтьсявідповідно до законів, чинних на час вчиненняокремихпроцесуальнихдій, розгляду і вирішеннясправи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК Україниучасникисправи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішивпитання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першоїінстанціїповністюабочастково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» просить відмовити боржнику ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» в особі відділення №21 АТ «БМ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 432 31,57 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04.10.2010 року (8,088452 грн. за 1 швейцарський франк) становить 349 676,48 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» понесені судові витрати в розмірі 1820 грн. у рівних частинах по 606,66 грн. з кожного. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення суду були видані виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції від 07.04.2014 року відкрито виконавче провадження вказаного судового рішення щодо боржника ОСОБА_1 (а.с. 3).

Згідно договору № 19/11/2019/5 від 19.11.2019 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань, АТ «БМ-2018», яке є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «БМБ Банк» (ВАТ «БМ Банк», ТОВ «БМ Банк»), відступило ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс право вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №21/74/081008 від 08.10.2008 та договорами забезпечення: поруки №21/74/081008/2 від 08.10.2008, що укладений з ОСОБА_3 ; поруки №21/74/081008/1 від 08.10.2008, укладений з ОСОБА_1 ; іпотеки №21/74/081008 від 08.10.2008, укладений з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

У п. 2.2. вказаного договору № 19/11/2019/5 про відступлення права вимоги від 19.11.2019 р. зазначено, що розмір заборгованості боржника, право вимоги якої відступається за цим договором, становить 42 908 швейцарських франків 61 сантимів, що за курсом НБУ станом на 19.11.2019 р. становить 1 045 237 грн.

Факт відступлення стягувачем АТ «БМ 2018» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» права вимоги до боржника підтверджується актом приймання-передачі прав вимоги до договору № 19/11/2019/5 від 19.11.2019 р. про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором № 21/74/081008 від 08.10.2008 р. та договорами забезпечення. Згідно з цим актом первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв права вимоги за кредитним договором № 21/74/081008 від 08.10.2008 р., зі змінами та доповненнями, укладеного з ОСОБА_2 , в обсязі, визначеному договором про відступлення права вимоги (а.с. 12).

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства України заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 листопада 2019 року між АТ «БМ-2018», яке є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «БМ Банк», ВАТ «БМ Банк», ТОВ «БМ Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір про відступлення прав вимоги 19/11/2019/5, зокрема, за кредитним договором від №21/74/081008 від 08.10.2008 та договорами забезпечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час укладення договору про відступлення прав вимоги) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно положень пункту 12 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Пунктом 13 розділу ІІ Інструкції передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до договору відступлення прав вимоги від 19.11.2019 року № 19/11/2019/5 ТОВ «ФК «Флексіс» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №21/74/081008 від 08.10.2008 та договорами забезпечення, а тому наявні усі підстави для заміни сторони виконавчого провадження. Цей договір є чинним, не оспорений, його умови не є предметом даного розгляду, тому апеляційний суд не може давати правову оцінку цьому договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що переходу прав юридичної особи ПАТ «БМ Банк» до ТОВ «БМ-2018» не відбулося, не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «БМ-2018» є правонаступником ТОВ «БМ Банк». Відповідно до протоколу позачергових загальних зборів акціонерів АТ «БМ Банк» №4 від 24 жовтня 2018 року прийнято рішення, зокрема про зміну найменування АТ «БМ Банк» на АТ «БМ-2018» та про затвердження статуту АТ «БМ-2018» в новій редакції. АТ «БМ -2018», як юридична особа зареєстрована і діє під кодом , як і АТ «БМ Банк».

При цьому, посилання на постанову Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 є необґрунтованими, оскільки припинення і відкликання банківської ліцензії ТОВ «БМ Банк» не є предметом спору. Наявність прав цього банку щодо зобов`язань його боржників по кредитному договору та договорів поруки від 08.10.2008 року не залежить від наявності в нього банківської ліцензії, оскільки остання є лише однією з умов здійснення банківської діяльності, а не реалізації прав та обов`язків, набутих у результаті цієї діяльності (п.230 Постанови).

Доводи апеляційної скарги щодо наявності обставин, встановлених рішенням суду, зокрема, відсутності відомостей про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-2184/10 з ПАТ «БМ Банк» на АТ «БМ -2018», також не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Полтавського районного суду від 25.11.2010 року (боржник ОСОБА_1 ) відкрито 07 квітня 2014 року і на час розгляду скарги не завершено.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 березня 2020 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов