Ухвала

18 березня 2020 року

м. Київ

справа № 646/3934/17

провадження № 61-42941св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 26 лютого 2018 року у складі судді Теслікової І. І. та постанову апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2018 року у складі колегії суддів: Бровченка І. О., Бурлака І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 26 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з травня 2004 року до 14 липня 2009 року без реєстрації шлюбу.

Визнано житловий будинок АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнано:

за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ;

за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

У задоволені іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2018 року рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 26 лютого 2018 року в частині визнання житлового будинку АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і визнання права власності за ними по Ѕ частини цього будинку скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2018 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у визнанні за ним права власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 , ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову; скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови у визнанні за ним права власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та його поділ призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук