Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-1206/06
У Х В А Л А

23 березня 2020 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_3 , Шишацьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), державний виконавець Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Макаренко С.А. , -

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2020 року ОСОБА_1 , звернувся із скаргою до суду, в якій просить визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність органу державної виконавчої служби Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та державного виконавця Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Поставській області Макаренко С.А., в частині нарахування йому заборгованості зі сплати аліментів в період з 20.02.2019 року по жовтень 2019 року в рамках виконавчого провадження ВП №63386075 від 23.10.2019 року, а винесені ним постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2019 року ВП №63386075 та постанови ВП №60386075 від 23.10.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визнати протиправними та скасувати.

Свої вимоги мотивує тим, що вказана постанова державного виконавця є незаконною, так як вона винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до рішень Овруцького районного суду Житомирської області від 19.07.2005 року та від 07.06.2006 року, з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даного рішення Овруцьким районним судом Житомирської області було видано виконавчий лист. Практично відразу даний виконавчий лист був пред`явлений стягувачем до виконання Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за місцем проживання скаржника, за результатом чого було відкрите відповідне виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа. Даний виконавчий лист перебував на виконанні в Шишацькому РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області до 20.02.2019 року. 10.03.2019 року ним отримано поштове відправлення з Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, в якому знаходилася копія заяви стягувача про відмову від аліментів за власним бажанням з 01.01.2019 року по 11.03.2020 року, а також постанова старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.02.2019 року. Не зрозумівши вказаної постанови, він продовжував сплачувати аліменти до квітня 2019 року, що підтверджується копіями поштових відправлень грошових коштів на користь стягувача, які в подальшому також надсилав на адресу Шишацького ДВС ГТУЮ у Полтавській області з відповідними повідомленнями. 17.12.2019 року було отримано відправлення з Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, в якому знаходилася копія заяви стягувача від 09.10.2019 року про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №2-1206/06, виданого Овруцьким районним судом Житомирської області 10.08.2006 року, в якій також зазначалося, що в період з 20.02.2019 року по даний час скаржник добровільно не сплачує аліменти. Також в даному відправленні знаходилася постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №60386075 від 23.10.2019 року. Не зважаючи на повернення виконавчого документа стягувачеві та сплату аліментів заборгованість нараховувалася державним виконавцем. В рамках попереднього виконавчого провадження ВП №.02.2019 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу і жодної заборгованості зі сплати аліментів не було, а саме стягнення аліментів було припинене. Тому в даному випадку вважає, що дії державного виконавця Шишацького РВ ДВС ГТУЮ Макаренко С.А. неправомірними та протиправними в частині прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, а також нарахування в рамках даного виконавчого провадження заборгованості зі сплати аліментів за період, коли виконавчий лист був повернутий стягувачеві за її заявою та не перебував на виконанні.

Начальник Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надав відзив на скаргу в якому просить відмовити в задоволенні заявлених вимог та визнати розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 правомірним та правильним. Оскільки, до Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області надійшов виконавчий лист №2-1206/06 виданий Овруцьким районним судом Житомирської області 22.10.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 для утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.10.2005 року та до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з виконавчим листом надійшла заява стягувачки, в якій вона просить прийняти до виконання виконавчий лист та зазначає, що за період з 20.02.2019 року по час подання заяви боржник добровільно аліменти не сплачував. 23.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60386075. 23.10.2019 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період, за який за заявою стягувачки, боржник не сплачував аліменти, з 20.02.2019 по 30.10.2019 року. Заборгованість становила 8615,71 грн.. Розрахунок боргу здійснювався з урахуванням вимог чинного законодавства. Згідно з виконавчим листом №2- 1206/06 аліменти стягуються в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-УІІІ від 03.07.2018) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аліменти нараховувалися в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно: з лютого по червень - 1013,50 грн., з липня по жовтень - 1059 грн. 23.10.2019 року державним виконавцем зроблено запити до реєструючи органів з метою виявлення доходів та майна боржника. На час винесення постанови у державного виконавця була відсутня інформація про часткову сплату аліментів у лютому та квітні 2019 року. Станом на 23.01.2020 року кошти з ФОП « ОСОБА_6 » не надходили. 24.12.2019 року боржник ОСОБА_1 написав заяву в якій повідомив про перерахування стягувачці у березні 2019 року 1014 грн. та у квітні 2019 року 1014 грн., а також надав копії квитанцій, у яких сума переказу становить не 1014 грн., а 994,12 грн., а плата за переказ 19,88 грн.. В присутності боржника державним виконавцем здійснено перерахунок суми заборгованості, шляхом включення до нього даних про сплату аліментів. В ході проведення перерахунку боржнику ОСОБА_1 , було роз`яснено методику проведення розрахунку та норми чинного законодавства, на підставі яких проводиться розрахунок заборгованості по аліментах.

Представник ОСОБА_3 надала заперечення на скаргу в якому просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, дії та бездіяльності державного виконавця. Мотивуючи тим, що оскаржувані постанови та розрахунок заборгованості по аліментах державного виконавця Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відповідають вимогам чинного законодавства.

Представник скаржника надала заяву про розгляд справи без їх участі, у зв`язку з встановленим карантином на всій території України.

ОСОБА_3 та її представник надали заяви в яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги не визнають в повному обсязі та заперечують проти їх задоволення.

Начальник Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) просить справу провести без участі представника відділу державної виконавчої служби.

Державний виконавець Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Макаренко С.А. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень по суті скарги не надав.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 19 липня 2005 року по справі №2-1339/05, з ОСОБА_1 на користь позивача на утримання сина було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 07 червня 2006 року по справі №2-1206/06 було змінено розмір стягуваних аліментів в частині їх стягнення в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі чого позивачу було видано виконавчий лист (а.с. 26, 27).

Вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у Шишацькому районному відділі державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), виданий Овруцьким районним судом Житомирської області 10.08.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією постанови від 23.10.2019 року серії НОМЕР_1 (а.с.28, 33, 57-60).

Вказане виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-1206/06 від 10.08.2006 року відкрито на підставі заяви стягувача ОСОБА_3 від 09 жовтня 2019 року (а.с.32).

Крім того, державним виконавцем 23.10.2019 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника та зроблено запити щодо виявлення доходів та майна боржника (а.с. 34, 69-71).

Заборгованість по аліментах станом на 27.12.2019 року, згідно розрахунку №9879, становить 8745,47 грн. (а.с.35,36).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Зі змісту ч.ч. 1, 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" видно, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В частині 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція), зазначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження виноситься на підставі виконавчого документа, за відсутності добровільного виконання рішення суду (матеріали справи не містять доказів добровільного виконання рішення суду по справі №2-1206/06) та заходи примусового виконання рішень в межах окремого відкритого виконавчого провадження. Закон забезпечує стягувачу можливість повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Тобто, доводи скаржника щодо протиправності винесення оспорюваних постанов не знайшли свого підтвердження.

Що стосується протиправності дій державного виконавця щодо нарахування заборгованості, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Згідно ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Як видно з наданих копій розрахунків, враховуючи доводи начальника Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) викладені у відзиві, що нарахування заборгованості було проведене з врахування сплачених боржником коштів, оскільки вказані кошти були сплачені в меншому розмірі ніж визначеному нормами чинного законодавства, а заборгованість нарахована на різницю недоплаченої суми (а.с.54-56, 63), у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в частині незаконності нарахування заборгованості по аліментах.

Аналіз наведених норм та матеріалів скарги дає змогу зробити висновок, що дії державного виконавця щодо відкриття провадження та винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, вчинені відповідно до вимог чинного законодавства.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Інші доводи не мають значення при розгляді даної скарги.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Макаренко С.А., щодо відкриття виконавчого провадження ВП №60386075, відкритого на підставі виконавчого документа №2-1206/06 виданого 10.08.2006 року Овруцьким районним судом Житомирської області, та нарахування заборгованості у зв`язку з несплатою аліментів відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому вимоги скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 259 - 261, 268, 447 ЦПК України, на підставі ст.ст.1, 26, 37 Закону України «Про виконавче провадження» суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_3 , Шишацьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), державний виконавець Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Макаренко С.А. відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Суддя Я. В. Кулініч