Справа № 750/770/20
Провадження № 2/750/507/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого судді Требух Н.В.,
за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,
справа №750/770/20
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.,
29.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, шляхом визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку вказаної квартири. В обґрунтування позову зазначила, що спірне майно придбане в період шлюбу з відповідачем за спільні кошти подружжя, а тому належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Відповідачем відзив не подавався.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згодні.
Відповідач до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у відповідності до вимог ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Фіксація судового засідання не здійснювалась.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони зареєстрували шлюб 14.08.2009 року. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.11.2019 року шлюб розірвано.
Як убачається з копії договору купівлі-продажу квартири, 24.03.2015 року, тобто в період шлюбу з позивачем, відповідач придбав у власність квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Право власності на вказане майно зареєстровано за відповідачем.
Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
За приписом частини першої статті 70 Кодексу у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Таким чином, статтями 60, 70 Кодексу встановлена презумпція права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, яке придбано в період шлюбу, а також рівність часток подружжя.
Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, суд приходить до висновку, що пред`явлений позов повністю ґрунтується на законі, а зазначені в ньому доводи позивача відповідачем не спростовані, що є підставою для його задоволення.
У відповідності до вимог ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 2165 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 ) трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2165 грн. 80 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Требух